62 



Om Xenobalanus globicipitis , en ny Cirriped-Slægt 

 af Coronulafamilien. 



Af Professor Japetus Steenslrnp. 

 (Meddelt d. 3. Marts 1852.) 



1 et tidligere Nummer af disse Meddelelser har jeg gjort opmærk- 

 som paa Cirripeders Forekomst paa den færoeske Grindehval 

 (Delphinus globiceps nutt.)^ idet lir. Sysselmand Müller i Thors- 

 havn havde nedsendt til Uni\crsitetsmusect en Del af Kjæben af 

 en saaret Grindehval, paa hvis Tænder Stykker af en 0//onart 

 havde hæftet sig og naaet deres fulde Sliirreise. Fra Rjæbe- 

 randen maae altsaa disse Dyr have hængt frit ud til Siden i den 

 omgivende Vandmasse ; men det særegne Sted, hvorpaa de havde 

 hæftet sig, vilde naturligvis ikke have tilladt dem at udvikle sig, 

 uden under saadanne sygelige Forhold, som denne saarede Hval 

 frembud, idet saavel Læben og Gunimehuden som Tænderne 

 selv i den niodstaaende Kjæhe vare blevne bortstödte ved ydre 

 Vold. Der kunde derfor være en vis Sandsynlighed for, at 

 denne Otion — der iövrigt synes at være af samme Art som 

 de, der forekomme paa Skibene, paa Diademaskallerne o. s. v. — 

 kun mere tilfældig fandtes paa Grindehvalen, og maaskee kun 

 naar ydre Beskadigelser bragte Tænder eller lignende haardere 

 Dele, f. Ex. Knokkelspidser, til at ligge blottede. — Indsenderen, 

 der er bekjendt ved sin Iver for at oplyse Færoernes Naturfor- 

 hold og for at fremme alle 0ernes Interesser ialmindelighed, 

 lovede fremdeles at være meget opmærksom paa Grindehva- 

 lens Gjæster, og havde det Held allerede 1850 paany at 

 kunne sende en Mængde af Cirripeder, der vare tagne ved en 

 Grindefangst i Vestmanhavn d. 31. Juli d. A. og dennegang 

 ikke siddende paa syge eller saarede Hvaler, men paa fidd- 

 kommen friske, og, livad i flere Henseender er værd at lægge 

 Mærke til, netop paa unge Hvaler. De vare hæftede til disse 

 Dyrs Finner, saavel Brystlinnerne som Kyg- og Halefinnerne, 

 og sad fornemlig paa Finnernes Rande, fra hvilke de da hang 

 ud i Vandet som Fryndser, eller paa Finnernes Spidser, i hvilket 

 Tilfælde de dannede mere klaseformede Grupper. 



Disse Cirripeder lignede vel i det Ydre tilsyneladende Otion- 

 former, da de som disse vare meget langstrakte (3 — ô^cni. lange) 

 og ligesom aftyndedes i en Slags Stilk, samt syntes nögne, idet de 

 kun da;kkedes med en læderagtig eller pergamentagtig Iludkappc 

 (involucrum Loven.); men ved en nærmere Betragtning traadte 



