117 



clairia*), Podachænium og Oxylepis. Det er i det Hele taget 

 den mexikanske Floras Slægter, som gradviis aftagende mod 

 Æquator, her optræde med meget færre Arter; her findes saa- 

 ledes ikke mere end 5 Stevier, medens den mexikanske Flora 

 tæller over 50 Arter. Mikania derimod er en af de faa Slæg- 

 ter, som herfra gjöre en Undtagelse; Gujana har nemlig KJ 

 Arter, medens der i Mexico ikke findes mere end 8, af hvilke 

 endog flere af Llave beskrevne ere tvivlsomme. Den centralameri- 

 kanske Flora har c. 50 Arter af denne Familie fælles med Mexico, 

 23 med Antillerne og 18 med Sydamerika , medens c. 95 Arter, 

 af hvilke over Halvdelen her forste Gang beskrives, ere eieri- 

 dommelige for samme. Nogle Arter ere udbredte over hele den 

 tropiske Deel af Araerika, saasom : Vernonia lanceolaris, Ele- 

 phantopus tomentosus, Eupatorium conyzoides, E. odoratura, E. 

 paniculatum, E. psiadiæfolium, Erigeron bonariense, Baccharis 

 nervosa, B. rhexioides , Elvira billora, Clibadium asperum, Me- 

 lampodium divaricatum. Ambrosia artemisiæfolia, Xanthium ma- 

 crocarpum, Zinnia multiflora. Bidens leucantha, Gnaphalium spi- 

 calum, Leria nutans, Isotypus onoseroides. Fælles for alle Tro- 

 pelande ere: Ageratum conyzoides og Eclipta erecta, medens 

 Erigeron canadense og Sonchus oleaceus ere udbredte over den 

 störste Deel af Jordens Overflade. 



Uagtet Compositeerne i Centralamerika langtfra optræde i 

 saa stort Antal som i de nord for samme liggende Lande , saa 

 höre de dog til de Familier, som næsten i alle Regioner, fra 

 Kysterne til Sneegrændsen, baade ved Arternes og Individernes 

 Mængde spille en meget vigtig Rolle. Vi skulle derfor i det 

 Folgende give en kort Fremstilling af Corapositeernes Fordeling 

 i de forskjellige Regioner. 



1. üen ostlige Heldning af Landet fra 0—4000'. Denne 

 Deel af Landet kan ogsaa betegnes som Urskovens Region. En 



*) Hooker Icônes plantHium V. 5. t. 451 — 52. 



