119 



Ved stillestaaende eller svagt rindende Vande forekomme: 

 S|jilanthes uliginosa, S, beccabunga, S. parvifolia, Eclipta erecia. 



I Savanernc synes Compositeerne at have deres rette Hjem. 

 Brasiliens Campos, Nordamerikas Prairies, Sydafricas, Nyhollands 

 og Kaucasiens udstrakte Græssletter ere talende Beviser lierfor ; 

 den samme ufrugtbare Beskaffenhed af Jordbunden, som fornem- 

 melig egner sig for Græsvegetationen, maa ogsaa være den mest 

 gunstige for Compositeernes Udvikling. Ogsaa i Centralamerika 

 indtage især de halvbuskagtige og buskagtige Former af denne 

 Familie en vigtig Plads blandt Savanerncs Planter. Her fore- 

 komme foruden flere af dem i det Foregaaende nævnte: Verno- 

 iiia arborescens, V. acilepis , Lagascea latifolia, L. svaveolens, 

 Pectis taliscana, Lorentea capillipes, L. multiflosculosa, Coele- 

 slina scabriuscula, Stevia clinopodia, S, compacta, Brickelia Hart 

 wegi, Eupatorium Neæanum, E. paniculatum, Wedelia carnosa, 

 W. populifolia, Melanthera lanceolata, Simsia grandiOora, S. po- 

 lycephala, Coreopsis Ocrslediana, Zexmenia longipes, Verbesina 

 pallens, V. nicaraguensis. Tagetes muUiseta, Gnaphalium canescens. 



I den dyrkede Deel af Landet maae Compositeerne henreg- 

 nes blandt de mest fremherskende Ukrudsplanter ved Veie og 

 paa Marker. Som saadannc fortjene især at nævnes: Elephan- 

 topus tomentosus, E. angustifolius, Streptopus spicatus, Isocar- 

 pha divaricata, Ageratum conyzoides, Coelestina ageratoides, C. 

 lomentosa, C. microcarpa , C. petiolata , Erigeron bonarieuse, 

 Milleria quinqueflora, Baltimor;j recta, Scolospermum baltimoroi- 

 dcs, Melampodium sericeura , M. divaricalura, Ambrosia arte- 

 misiæfolia, Xanthium raacrocarpum, Tragoceras Schiedeanum, Zinnia 

 niultiflora, Z. angustifolia, Melanthera lanceolata, M. oxylepis, Bi- 

 dens leucantha, Oligogyne tampicana. Tagetes microglossa, Es- 

 pejoa mexicana, Perityle microglossa, Tridax procumbens, Egle- 

 tes viscosa, E. obovata, Erechtites carduifolia, Leria nutans, Son- 

 chus oleraceus, Brachyramphus intybaceus. Det er mest urte- 

 agtige Planter, af hvilke mange have en meget stor Udbred- 

 ning, saa at de ikke alene findes over den störste Deel af det 



