56 



(Bouvaidia^ Lindenia^ P s y c ho tria ^ Palkonrcu^ JSonakiiu^ Chomelia^ 

 liondeletia^ Uigginsin^ Gonzalea o. 11.) eller Trader (Sabicea. Ali- 

 bertia^ Macrocnemum^ CalijcopfvjUum, Genipa) og udgjöre en væsent- 

 lig Bestanddcel af Skovene. Mange af disse cre desuden ud- 

 mærkede ved en stor Rigdorn paa smukke Blomster [Palicourca^ 

 Houvardia^ liondeleiia) eller store skjöntfarvcde Blomsterblade 

 (Calycophyllum, Macrocnemim) og henhörc til Tropeskovens Pry- 

 delser. 



Med Hensyn til Arternes Antal ere Rubiaceerne omtrent 

 ligelig fordeelte over hele Landet, idet de forekomme lige hyp- 

 pigen i den fuglige urskov paa Ostsiden af Landet og i den 

 törrc Catingaskov, som indtager den vestlige Skraaning; men i 

 denne sidste ere de store træagtige Former mere fremherskende. 

 Der er saaledes store Strækninger, især imellem Granada og 

 Realejo, hvor Skoven næsten udelukkende bestaaer af den saa- 

 kaldte Madrono (Calycophylhtrn candidissimum)^ et höit Træ, som 

 i Blomstringstiden ved sine talrige snehvide Blomster og Blom- 

 sterblade frembyder et prægtigt Syn, og hvis Ved skaltes meget 

 som Gavntommer og især er fortrinligt til Vognaxeler. Ligeledes 

 forekommer den saakaldte Jagva eller Juatil {Genipa Caruto) et 

 lavt Træ med en tæt Krone af store glindsende Blade og med 

 Frugter, som ligne Æbler, i stor Mængde i de, i den törre 

 Aarstid, bladluse Skove. — Hvad disse Planters Udbredning i 

 den vertikale Retning angaaer, da ere de, som man maatte vente, 

 i gradviis Aftagen fra Havet indtil 8000 Fod, hvor de ganske 

 forsvinde. Dog er det saaledes at forstaae, al der i den lave 

 Region findes del störste Anlal Arter, hvorimod de i den fug- 

 tige Bjergregion , imellem 3500 og 7500 Fod , baadc have den 

 störste Yppighed i Væxt og de skjönneste Blomster. Her er 

 det især, at de smukke liondelelier , Palicoureer, den pragtfulde 

 Macrocncmum^ som her benævnes Jasmin del monte, og de halv- 

 parasiliske Rubiaceer ha^e deres rette Hjem. Disse sidste afgive 

 et Exempel paa hvorledes Planter af Familier, som ellers ere 

 meget forskjellige, under visse Omstændigheder kunne antage 



