146 



danncl Gruppe; foretrækker man imidlertid at lade Afdelingen 

 bestaae i sin nærværende Form med de Ire sideordnede Fami- 

 lier, burde den iaifald ikke endc*J men begynde med Gymno- 

 tinerne, og endnu mindre gaaer det an, at skyde disse ind 

 mellem de lo andre Familier**). 



Jeg vedfüier en kort forelöbig Charakteristik af de i del 

 Foregaaende anfürle nye Arter: 



Steriiopygus Ularcgravii Rhdt. 



Öinene ere forsynede med et kredsrundt Oielaag og Gjælle- 

 laaget kantet med en Hudbræmmc paa del Sted, hvor Gjællc- 

 huden er voxel fast til del. Oinenes Tvermaa! indeholdes om- 

 trentlig tre Gange i deres indbyrdes Afstand og fire Gange i 

 Afstanden mellem Oict og Snudespidsen. Foruden Tandkarden 

 i Mellemkjæben findes paa hver Side i Ganen en Gruppe af 17 

 til 20 smaae Tænder, der ere nogenlunde regelmæssigt ordnede 

 i to til tre Længderader. Hovedels Længde (regnet til Nakkenj 

 indeholdes mellem li og elleve Gange i Tolallængen. Overkjæben 

 rager kun lidt ud over Underkjæben. 



Galfinnen udspringer nedenunder Brystfinnernes Rod; An- 

 tallet af dens Slraaler vexle fra 231 til 2Ö5 (efter Undersogejse 

 af ti Exemplarer). 



Den levende Fisk er eensfarvet, mörk chokoladebrun uden 

 Spor til mörke Pletter eller Tegninger; i Spiritus afbleges Far- 

 ven kun ubetydeligt. 



Den sædvanlige Störrclse er omtrent 370 Millim., dog har 

 jeg seel Exemplarer, der vare indtil 462 Mill. 



I Rio das Velkax, en af San Francisco's Bifloder. 



') Saaledes som i 3dio Udgave af Wic<^maiin's og Uullie's llaiulbiich der 



Zoologie. Berlin 1848. S. 243. 

 *♦) Delle er skeet i Hearbeidelsen al' Fiskene i Hitliard Schonibuigk's Reisen 



in Britisch Guiana. 3ler Theil. Versnch einer Fauna und Flora etc. 



Leipzig 1848, S. 638. 



