147 



Da de tidligere Forfattere ikke omtale Ganetænder hos Ster- 

 nopygus-Slægten, vilde jeg lagt mere Vægt paa deres Forekomst 

 hos den her heskrevne Art, hvis jeg ikke tillige havde fundet 

 saadanne hos den nedenstaaende Slernopygus microstomus, der 

 horer til en anden Gruppe af Arter; thi derved opstaaer let den 

 Formodning, at de muligen kun ere overseete hos de ældre Ar- 

 ter, især da de ere saa yderst smaae, at de, navnlig hos de 

 smaamundede Arter, kræve en særdeles omhyggelig Undersögelse 

 for at bemærkes. 



Sternopygus microstomus Rhdt. 



Huden gaaer glat hen over (Jinene uden at danne noget 

 Öielaag, og Gjællelaaget mangler Hudbræmme. Öinene ere for- 

 holdsviis store, deres Tvermaal indeholdes halvanden Gang i de- 

 res indbyrdes Afstand. Munden er særdeles lille; det opspilede 

 Gabs Brede er neppe saa stort som Öiets Tvermaal, og Over- 

 kjæbebenet er kjendelig kortere end dette. Ganetænderne for- 

 holde sig som hos S. Marcgravii, dog ere de endnu mindre. 

 Afstanden mellem Snudespidsen og Oiet er omtrent lig med 

 dettes Brede. 



Legemet er meget sammentrykt, baandformigt; dets störsle 

 Höide (Galfinnen uberegnet) falder ved Spidsen af Brysttinnerne 

 og indeholdes syv eller syv og en halv Gang i Totallængden; 

 Tykkelsen paa dette Sted udgjür ikke fuldt en Trediedeel af 

 Höiden. 



Gatfinnen udspringer nedenunder Brystfinnernes bageste Rod- 

 vinkel og tæller 202 Straaler. 



Grundfarven er hvidlig, men Ryggen og Siderne indlil et Stykke 

 nedenfor Sidelinien meget tæt oversaaede med ganske fine Prik- 

 ker, der give disse Dele et brunligt Austrug. Sidelinien danner 

 en mörk Stribe, en lignende findes langs Gatfinnens Rod og en 

 tredie lober mellem begge disse, nærmest den nederste. 



Naaer en Længde af 140 Millim. 



I Soen Lagoa Santa tæt ved Landsbyen af samme Navn. 



