149 



være aldeles naturtro vil don brasilianske Art 0Md\ideie have en 

 kjendelig længere og spidsere Snude end don surinamske. 



Jog kan ikke forlade denne Fisk uden at berore det besyn- 

 derlige fra Ryggen nedspringcnde Vedhæng, der endnu stedse 

 optages blandt Slægtsmærkerne. Allerede Cuvicr har i forste 

 Udgave af Règne animal*) udtalt den Formodning, at det kun 

 var kunstigen fraskilt fra don ovrigc Hud, og denne Mening er 

 fuldkommen rigtig; hos den levende eller nylig döde Fisk har 

 jeg aldrig fundet Spor til dot, og det er forst efterat Fisken har 

 ligget nogen Tid i Spiritus og været udsat for gjentagne Manipu- 

 lationer, at den lange Hudstrimmel, der danner Vedhænget, lös- 

 ner sig; selv efter at dette er skeet, er den endnu i Regyndel- 

 sen fastholdt til den Fure, hvori den passer, ved Hjælp af 

 meget fine Senetraade; men disse overrives let, og Vedhænget 

 lösner sig da aldeles fra Finnen. Grunden til at dette skeer saa 

 let og stedse paa samme Maado synes at ligge deri, at den 

 (Jverste Skjælrække paa den bageste Deel af den stærkt sammen- 

 trykte Krop ikke slutter sig noie til den tilsvarende fra den 

 modsatte Side, men at der langs den smalle Rygflade bliver en 

 Fure tilbage mellem dom, der bagtil bli\er stedse smallere ind- 

 til den ganske forsvinder i nogen Afstand foran Halefinnen; den 

 tynde Hud der her som overalt beklæder Skjællene fortsætter 

 sig nu hen over denne Fure og udfylder den, idet den fortykker 

 sig, men just derfor sönderrives den desto lettere langs Skjæl- 

 rækken og lösner sig da i F^rm af den lange Hudtrevl, der har 

 tiltrukket sig saa megen Opmærksomhed. 



*) 1. c. Tom. III. S. 238 i Noten. 



