13S 



mangler lidet i, at den gjengiver de virkeligcr Forhold med den 

 fornödne Bestemthed. 



Om Svommeblæren hos Sternopygus aequilabiatus fore- 

 ligge der tvende Angivelser. Humboldt, som paa sin Reise 

 opdagede denne Art i Magdalenafloden, tillægger den kun en 

 eneste ganske lille Svommeblære*) , der i Modsætning lil Zit- 

 leraalens lange bagtil liggende Blære ligger i Kroppens forre- 

 ste Deel og udsender en fiin Luflgang til Maven. En afvigende 

 Fremstilling findes i Jacobis Dissertation om Fiskenes Svom- 

 meblære; efter denne Forfatter skal der hos Gymnotus aequi- 

 labiatus findes 2 Svommeblærer, som ei staae i Forbindelse 

 med hinanden, og 2 Luftgange, af hvilke den forreste udsprin- 

 ger fra den bageste Ende af den forste Blære, den anden fra 

 den forresfe Ende af den bageste Blære**}. 



Jeg vender mig nu til mine egne Iagttagelser, til hvilke 

 jeg har kunnet benytte Arter henhürende til de 3 af Familiens 5 

 Slægter, nemlig : en Carapus^ som jeg for Tiden ei seer mig 

 istand til med Sikkerhed at skille fra den ældre Art; endvidere 

 tvende nye Arter af Slægten Sternopygus, af hvilke den ene, S. 

 Marcgravii, staaer nær ved 8. macrourus {_Bl.'), den anden, S. 

 microstomus, horer til den Gruppe, der mangler Öielaag, og ende- 

 lig en, som jeg troer, ny Slcrnarchus, brasiliensis m. Hos alle fire 

 har jeg fundet Svommeblæren uddannet efter en og samme Typus. 

 Hos dem alle er dette Organ dobbelt; i den forreste Deel af 

 Bughulen findes der nemlig tæt under Rygraden en lille Svom- 

 meblære, som er afrundet bagtil og fortil noget indhulet i Midten, 

 idet den er forsynet med tvende fremspringende stumpe Hjörner; 

 paa Blærens Bugside lobe disse i et med den övrige Overflade, 

 men paa Rygsiden danne de tvende hvælvede Ophöininger, der 

 ved en Fure ere skarpt afgrændsede fra den bagenfor liggende 



*) Recueil d'obscrvat. de zool, & d'anat. comp. Tom. I, p. 17, PI. X, Fijj. 2. 

 **) De vesica acica piscium cum appendice de vesica aëiea cclliilosa Eiy- 

 thrini. Uerolini 1840. 



