54 



bibliotekets och de dermed ännu då förenade samlingar.s 

 vård af akademins store, oförgätlige lärare, framledne kansli- 

 rådet och riddaren P o r t h a n tillträddes, en sådan här 

 förut knappast mer än önskad eller af någon sannolik för- 

 hoppning förutsedd och väntad kollektion att småningom 

 tillskapas. Visserligen hade äfven före honom en eller annan 

 åtminstone inhemsk penning eller medalj blifvit till akademin 

 skänkt och af henne värdig aktad att förvaras; men ingen 

 verklig samling existerade före honom, och ingen hade förr 

 eller mer än han, så till sägande, aflockat än vänskapen, 

 än medborgerligheten och välviljan mot vetenskaperne, så- 

 daue offer, hvarigenom efter hand en slik samling kunde 

 uppkomma, eller medelst talrikare egna gåfvor bidragit till 

 dess förökande". 



„L3^ckligtvis lättades j em väl i denna väg hans nitiska 

 bemödanden genom en skänk i stort och af klassisk art 

 från en värdig landsman, framl. Landtgrefl. Hessiske Hot- 

 rådet Johan A r c k e u h o 1 1 z *^), som, i en nio år före 

 sin död under den 6 oktober 1768 gjord testamentarisk för- 

 fattning ihågkom denna akademi, utom andra icke obetyd- 

 liga föräringar, äfven med (dupletterna oberäknade) om- 

 trent 550 gamla, till större delen romerska, silfver- och 

 kopparmynt samt 354 st. med tuunt tenufolium öfvei'dragne 

 vaxaftr3'Ck af likaledes antika mynt. till största delen tagne 

 efter romerska imperatorers denarier och riuinarier; och 

 ehuru, efter hans död, just ej alla de sällsyntaste verkeligen 

 kommo akademin till hända, utan andra mera allmänna blif- 

 vit i dessas ställe lemnade, var och blef dock samlingen i 

 alt afseende sin gifvare värdig". 



„Mera oförväntad och följaktligen ännu mera välkom- 



') Jf. ofvan p. 18 och 23 ff. 



