. 50 



väl icke, huru vida denna verkligen kom att i kabinettet 

 ingå, meii transaktionen derom vitnar i alla fall, att man 

 icke mera så kargt som fordom kalkylerade utgifterna. 



Det sistsagda sannades snart i än högre grad. Ar 

 1812 i maj anmälde Walleuius, att den kände mynt-, 

 bok- och handskriftssamlaren, vinhandlaren och tullmannen 

 D. G. N e s c h e r i Stockholm önskade föryttra en numisma- 

 tisk samling '•^^) af 934 ' uumrer för 1060 rdi- b:ko. Utan 

 minsta tvekan antogs anbudet. Efter en liten nedprutning 

 af priset till 1025 rdr b:ko hade konsistorium i oktober 

 nöjet konstatera det då nyss anlända dyrbara förvärfvets 

 öfverensstämmelse med förteckningen deröfver, ^ hvilken 

 senare likväl gått förlorad. 



Belåten tyckes äfven N e s c h e r å sin sida varit, ty i 

 december samma är utbjöd han ytterligare 2 kollektioner, 

 — hvari bl. a. 275 svenska samt 61 utländska medaljer, — 

 för en summa af 861 rdr b:ko. Äfven detta köp afslöts 

 raskt. Konsistorium kunde nämligen i dessa negociatiouer 

 tillvägagå med desto större förtroende, som dess bepröfvade 

 gynnare S u c h t e 1 e n 3^), då mera rysk minister i Stockholm. 



**) I Sv. Biogr. Lex. IX, 357 namnes, pA tal om Neschers sam- 

 lingar, allsicke dem han försålt till Åbo. 



^^) Af de flera bvef vårt krm och Suchtelen vexlat med hvar 

 andra vilja vi meddela följande som prof. Krm skrifver 1812 ^*/2 ^»'^"'o 

 perillustri . . . libero Baroni J. P. Sachtelen S. P. D. Acad. Aboens. 

 In eo constituti, ut cum spectatissimo apad Holmenses viro D. G. Ne- 

 scher de numismatum, maximam partem argenteorum atque in Svecia 

 cnsorum, hand parva coUectione Numophylacio academico acquirenda 

 denuo contrahamus, duo sensimus aut jam adcsse aut facile incidere 

 posse impedimenta, quae felicem negotii exituin iucertum reddant aut 

 saltem remorentur. Neque enim audemus iniquo quod jam regnat anni 

 tempore navigationis itinernmque periculis objicere tliesaurum haud 

 exigui pretii et Imperatoriae liberalitatis fructibus redimendum; neque 

 ignoramus vetitum in Svecia, per edictum Regium die 9 octobris 1811 

 datum, esse, ne major pecuniae aurcae argenteaeve vis e regno a quo- 



