42 



uppskattade redan syftet såsom ett af de fullt berättigade. 

 Också ljusnade utsigterna småningom : en stillsam och i sitt 

 enskilda lif j^tterst husliållsaktig mans frikostighet var dertill 

 främsta orsak. Bilmarks efterlemnade testamentariska 

 disposition satte nämligen konsistorium 1803 i tillfälle (se 

 prot. iVe § 8 och 29/g § 3) att af derui^ inflytande årlig 

 räutevinst om 900 rdr banko använda ända till 600 för bi- 

 bliotekets och resten för öfriga vetenskapliga samlingars ge- 

 mensamma behof. Denna anordning bestämdes med kanslers 

 bifall att gälla för 6 år, börjandes från 1804, efter hvilkas 

 utgång „fördelningen biblioteket och de andra inrättningarna 

 emellan, efter sig då företeende omständigheter, komme att 

 jemkas". — Ödesdigra voro i sanning de tilldragelser, hvilka 

 innan denna termiuus ad quem öfvergingo så akademin som 

 hela landet. 



Såsom allmänt resultat af Porthans här ofvau i 

 detalj skildrade verksamhet qvarstår, att akademins från eu 

 nästan omärklig början uppväxta myntsamling vunnit an- 

 seende af en för hennes vetenskapliga uppgifter erforderlig 

 inrättning. Ur sådan synpunkt väcktes, enligt livad vi sett. 

 redan 1793 fråga om att åt högskolans numismatiska kabi- 

 nett bereda ett eget, från biblioteket afskildt förvarings- 

 rum; ett decennium senare blef jemväl behofvet af stabilt 

 anslag för samma inrättning erkändt. En icke aflägsen 

 framtid skulle åt båda dessa önskningsmål bringa en upp- 

 fyllelse utöfver all förväntan. 



