35 



varit, det de i alla afseendeii öfvergått Buglins arbete, 

 som ej heller nu kan dermed jeraföras"' '^'). 



Än vidare läses i hans bref sporadiskt : 1797 -'7-: ,,Med 

 förra posten hade jag den fägnaden att erhålla . . . asken 

 med de af Fredenheim skänkta mynten;" ^y,; „Freden- 

 heim lär, för att skona stamparne, måst taga sina medaljer 

 i bly 28): jag vet att vederbörande ej gerna gå in på att 

 stämpla dem i koppar, man vägrade mig det på Myntet, 

 och ville nytja silfver;" 'Vt: „Var gunstig och sänd bilagde 

 bref till dr Blad, som åter haft besvär att förskatfa vår 

 myntsamling en vacker tillökning;" ^Vs: »Mycken tacksä- 

 gelse för mynten! De voro ganska kärkomna. Jag håller 

 nu just på att sätta vårt lilla kabinett i ordning". 



1798 22/^^: „Plägar Bror råka dr Blad? Huru skola 

 vi employera den present som f. d. rikskanslern Sparre 

 gjort oss af stamparne till de af gr. Tessin påkostade 

 medaljer och jettouer; fråga Blad till råd derom? De äro 

 deponerade på Myntet. Om de bli der qvar, så kan knapt 

 sägas att vi ega dem; tagas de hit öfver, så äro de här 

 onyttige: om man ej vill säga, att de kunna öfversändas, 

 då man vill låta nytja dem. En del skola ock vara sön- 

 driga. Såsom ett monument kunna de i alla fall tjena" (jf. 

 nedan p. 37); 1799 ^2/12: ?;I stället för honorarium har Bo- 

 realiska Nationen haft det infallet att regalera mig med 

 en medalj ; den är gjord af Enhörning, men hvarken för 

 bildens likhet eller arbetets fägring prisvärd, hvaremot den 



") Afses här en vanlig medalj, lärer man böra tänka på den 

 af 1792, som slogs med anledn. af Gust. IV Adolfs utropande till kon- 

 ung och var graverad af Enhörning (se Hildebr. 233, 4). I sådant 

 fall är Buglins namn ett addendum till uppgifterna om den vid samma 

 tillfälle i utlandet präglade medaljen hos Hildebr. 233, 3. 



-*) Om drottn. Kristinas medaljer jf. prot. 1797 "/g. 



