14 



n. 



Perioden 1640 — 1778. Vexionius. Brenner. Juslenius. Gåfvor af 



Tessin, Scarin, Myrin, Upsala universitet m. fl. Numismatiska skrifter 



af Brovallius, Clevberg och Bilmark. Vidare skänker. Antiqviteter 



samlade af Reinius. Arckenholtz' donation. 



Universitetets handlingar från dess första århnndrade 

 innehålla, i likhet med den samtida akademiska litteraturen 

 öfver hufvud, ytterst få upplysningar för vårt föreliggande 

 ämne. Vexionius omförmäler visserligen i sin förbemälta i 

 Abo 1650 utgifna Descriptio gamla svenska mynt, hvilka 

 blifvit uppgräfda ur jorden och genom sina emblem gåfvo 

 bevis, att Sveriges riksvapen redan ,.ante multa secula" ut- 

 gjorts af tre kronor, men han tillägger „asservantur apud 

 magnates nonnullos", således i privat ego. Att akademin 

 icke ännu 1680 ^o/^ eller ens 1692 '^!^ var i besittning af 

 dylika pretiosa, kan nogsamt slutas af då uppgjorda inven- 

 tarier öfver hennes mycket anspråkslösa tiUhörigheter. 



I sjelfva verket hade, enligt rådande tidsåsigter, hög- 

 skolan som sådan intet att beställa med numismatiska eller 

 andra konst- och fornting, utan blott med den bokliga un- 

 dervisningen. Annars skulle väl äfven hon på samma sätt 

 ihågkommits, som då K. M. lät jemte skrifvelse af 1693 ^Vs 

 tillställa domkapitlen ^i) sagda års jubelmedalj öfver litur- 

 gins afskaflfande, „med nådig befallning att den samma på 

 något säkert rum ... i godt förvar lägga". Nog utdelades, 

 se vi af konsistorii protokoll 1693 ^Vv, vid högtidlig sam- 

 mankomst i domkyrkans korskor, exemplar af minnespennin- 

 gen äfven åt rektor och professorer, men blott för deras 

 enskilda del. 



^^) Jf. M. J. Alopajus, Borgå gymn. lust. p. 272. 



