97 



liga. öfverskrift saknande 4 ([vartblad "i). livarpa afstämplats 

 14 biskopliga mynt från Reval oeli andra baltiska städer 

 samt 1 storfurstligt från Novgorod (men intet svenskt). 



De Danska mynten nppgå till omkring 40, de Ty- 

 ska (jemte några Schweiziska, Ungerska och Hol- 

 ländska) till inemot 170, deraf endast ett fåtal medeltida 

 från Mainz, Köln, Osnabriick, Eegensburg. De Anglo- 

 sachsiska. af Etheked, Edvard, Knut d. store och Ha- 

 rald, äro några och 30, — stundom utan närmare indicier 

 betecknade som ,.mycket sällsynta". Namngifna moderna 

 dels silfver-, dels koppannynt och medaljer från Eng- 



*') Dessa blad äro mig äunu en gåta, icke mindre iln jemväl i 

 kabinettet bevarade flera snygga foliohäfteu, upptagande 1) „Abdrucke 

 von Angelsächsischen" — , „von alten Deutscben ii. Cölnischen Bischöf- 

 lichen" — och „von alten Deutschen silbernen Miinzen — , welche in 

 Finnland gefnnden worden siud", samt 2) dylika aftryck dels af äldre 

 danska och tyska, dels, ocli fullständigast, af 3) svenska mynt och me- 

 daljer ända från Olof Trätälja till och med Ulrika Eleonora 1720, äf- 

 veusom en med dessa sistnämnda sammanhörande, pä tyska, omsorgs- 

 fullt författad katalog (767 numrer), hvilken går ända till Gustaf III:s 

 tid (1791), och hvaröfver med blyerts tecknats „Verzeichniss der schwed. 

 Gold. Silb. & Kupf. Miinzen u. Medaille befindlich auf dem Mttnz- 

 oabinett des [sic!] Helsing. Alexanders Universität", och slutligen 4) 

 i skilda dylika häften. „Verzeichniss Russisch." (senaste nummer af år 

 1839) ■ — ,,Dänisch. u. Norweg." (senaste nummer af år 1825) — ^Li^'- 

 länd. — Bischöfl. u. Erzbischöfl." (148 numrer, det senaste af år 1565), 



— „Livländ. zu Heer-Meisters-zeiten" (254 numrer, senaste är 1572), 



— „ Polnisch." — „Portugisch." — „Brandenb. u. Preuss." — .,Holländ." 



— nFranzösischer Miinzen u. Medaillen." Jag har hört förmodas, 

 att alla dessa, synbarligen af en och samma person reuskrifna och 

 upplinierade förteckningar sannolikt hänföra sig till Böningska gäfvor, 

 men visst är blott, att de mycket fördelaktigt utmärka sig både till 

 yttre och inre halt framför hans egenhändiga listor. Dessutom röjer 

 sig ingen egentlig samstämmighet, till innehåll, antal o. s. v., mellan 

 de sist- och de förstnämnde. En supposition, att univ. sjelft vid något 

 tillfälle låtit, af någon tysk uumismatiker, uppsätta ännämnda förteck- 

 ningar, — helst den öfver de svenska mynten nära korresponderar 

 med J. Calonii katalog (se nedan, i stycket 2), — försvåras eller omöjlig- 

 göres deraf, att intet resp. honorar linnes annoteradt i räkenskaperna. 



7 



