75 



Fraelin egenhändigt skrifv^en och ännu förvarad katalog: 

 „X. Collectio nummonim Muhammedanorura CLII numero. 

 maximam partem ab emiris Samanidicis [52] et Chauis Or- 

 dae Aureae [86] cusorum''. 



Så visst kabinettet för sin hastiga nybildning, åren 

 1828 — 29, allra förnämligast hade att tacka hittills berörda 

 åtgärder och storartade gåfvor, böra dock icke heller för- 

 gätas de bidrag (hvaribland ett och annat ganska beaktans- 

 värdt), hvilka samtidigt inkommo från flera håll. Upp- 

 räknade i kronologisk ordningsföljd efter v. Beckers för- 

 teckningar, hvilka i dessa st3'cken visat sig fullständigare 

 än andra källor, voro gifvarene: Universitetet i Wilna (dess 

 då nyligen präglade större medalj i silfver); lagman Ad- 

 lercreutz, redan nämd förut, (74 romerska silfvermynt. 

 deraf 36 familje- och 38 kejsarmynt); vice häradshöfdiug v. 

 Christiersson (1 äldre ryskt och 1 turkiskt mynt) ; pro- 

 fessor J. A. Törngren (jordfynd å Laukko, 4 smärre 

 silfvermynt, Erik XIV och Johan III); professor J. M. af 

 Tengström (19 svenska, det äldsta Johan Hl, samt 10 

 utländska mj^nt); prosten Frosterus i Kalajoki (160 ur 

 kollektmedel afskilde kopparmynt, mest svenska, det äldsta 

 Gustaf II Adolf); grefve Eehbinder (1 i Berlin af Lass 

 graverad rysk silfvermedalj öfver krigsförklaringen mot Tur- 

 kiet); furst Liewen (utom de ofvan p. 72 omnämnda stän- 

 gerna, på skilda ställen ur jorden uppgräfda 44 ryska ko- 

 peker i silfver); ingeniör-löjtnant Schweder (16 smärre 



43. 45. 46. 47. 49. 50. 52. 53. 55. 56. 57. 58. 59. 61; Djutschider p. 

 81, 2, 3. 82, 1, la. 83, 2, 4. 84, 7, 8, 9. 85, 10—12. 86, 13—15. 87, 18, 

 19. 88, 1. 89, 2 (?). 90, 1, 2, 3. 92, 1, 1. 93, 2, 1, 2, 3, 4. 94, 5, 6, 7. 

 95, 9, 10, 11. 96, 15—18. 97, 19—23. 98, 1. 99, 1, 2, 3, 4 (?). 100, 2, 

 3, 6, 1, 2. 101, 1, 2. 102, 2, 1, 2; Sefider: 119, 4. 121, 10 (?). 122, 11, 

 12, 13. 125, 25, 26, 27. 126, 36; Osmanider: 138, 29. De öfrigas iden- 

 tifiering är osäker. 



