72 



gifvas, alldeles icke behöfde tillgripas. Reiibiuder fauu 

 derför bäst att försälja det till myntverket i S:t Petersburg, 

 hvarvid erhölls, — „sedau silfret undergått ny omsmältning 

 och probering samt befunnits utgöra 28 funt 51 solotuik af 

 87 V2 profvet, svarande emot 26 funt 46 delar rent silfver", 

 — efter faststäldt pris, 591 rubel 61 kop. silfver. Denna 

 summa, invexlad i banko assignationer, efter 3 rub. 69 kop. 

 pro silfver rubel, blef följaktligen med ett belopp af 2183 

 rub. 24 kop. till universitetet återstäld. (Se kanslersbr. 



1831 -^Vii). 



Rehbinders kommunikationer med höge vederbö- 

 rande hade eggat deras mecenatism. Ryska upplysnings- 

 ministern furst Lie w en, f. d. medlem i komitén för gransk- 

 ning af universitetets nya statuter, ihågkom dess så plötsligt 

 förolyckade numismatiska kollektion med en gåfva af 4 

 silfver myutstänger ^^) om 2 skålpund, jordfynd från Räsan- 

 ska guvernementet. Kort derefter meddelade kansler (i skrif- 

 velse 1829 ^Va)? att Kejsar Nikolai af det i Turkmantschai- 

 ska fredstraktaten af Persien erlagda guld och silfver i 

 nåder skänkt åt Alexanders-universitetet 5 persiska guld- 

 medaljer samt 3 guld- och 5 silfvermyut, i skrifvelsen för- 

 tecknade och värderade af bergdepartementet •^^). Endast 

 Europas största kollektioner torde prydas af lika värdefulla 

 stycken, som en hvar af de nämnda medaljerna, samtliga 



") Kallade på ryska Cjhtkh (Fransosernes »Lingots"). Om fyn- 

 det af 100 sådane i Räsaa nära de helige Boris och Glebs graf (år 

 1828) se Chaudoir Oöoapinie PyccKHXT. Jl^eneri. I, 97 och hans Apergu I, 

 89. Dessa groft gjutna silfvertackor böra hellre anses för gamla in- 

 hemskt ryska myntvärden, än, såsom äfven uppges, vara af orientaliskt 

 ursprung. 



") Numismatiskt beskrifna hos Geitlin, anf. st. p. 127 ft". — 

 En dylik Kejserlig gåfva till Vet. Akad. i St. Petersburg, se Dorn, 

 Das Asiat. Museum, d. K. Akad. d. Wissensch, p. 53. 55. 



