70 



tjenligast vore att detta silfver såsom varande dels af ganska 

 åtskillig halt, dels med andra metaller och hvarjehanda 

 grus sammansmultet och ihopgyttradt, skulle till utrönande 

 af dess verkliga värde och för att bereda dess framtida 

 användande, genom afdrifniug på test rengöras". Konsisto- 

 rium instämde, och åtog sig kemie professoren v. Bons- 

 dorff att verkställa afdrifningen. 



Beträffande de öfriga mynten och medaljerna, så i 

 ädel som oädel metall, föreslogs, att de, såsom „nästan alla 

 af vidhängande aska, ärg och smuts orena och otj^dliga". 

 skulle af guldsmed genom glödgande och kokning upputsas. 

 Äfven detta godkändes. En af v. Be ek er 1829 27/2 upp- 

 satt förteckning öfver de sålunda rengjorda och ,.tills vidare 

 i kabinettet bibehållna pjeserna" anger, dupletterna inberäk- 

 nade, A) antika mynt: i silfver 197, i koppar 1440, samt 

 B) nyare mynt och medaljer: i guld 40, i silfver 1062, i 

 koppar och annan oädel metall 1202, förutom 3 svenska 

 dalersplåtar i koppar*^). Af detta totalantal 3944, nämli- 

 gen i guld 40, i silfver 1259 och i oädel metall 2645, erinra 

 ännu hela sviter, i synnerhet bland medaljerna, (ehuru åtskil- 

 liga under tidernas lopp utbyts mot bättre exemplar), genom 

 sitt förbrända och skadade skick, om den bedröfliga kata- 

 strof de genomgått. 



Anmärkas kunde, att ofvanstående siffror på långt när 

 icke gifva den slutsumma eller 4503, hvartill de omedelbart 

 efter branden uppgräfda mynten och medaljerna belöpte sig 



") Geitlin (anf. st. not 51) har lika litet som G. Rein (i sitt 

 program 1851 "/i) observerat summorna för de antika mynten, — deraf 

 skiljaktigheten i våra uppgifter. — Af de räddade mynten må sär- 

 skildt antecknas 16 anglosacbsiska, "^1 arabiska, persiska och turkiska, 

 omkr. 15—20 äldre tyska (Kölnska etc.) samt 232 namuk. svenska 

 mäns och fruntimmers skådepenningar (deraf 199 i silfver), o. s. v. 



