68 



synnerhet imder de tre första åreu, med nästan feberaktig- 

 ifver. Uppmuntrande och hedrande var dervid den hand- 

 räckning henne gafs, sä väl af vår inhemska stjTelse och 

 enskilde landsmän som från kejsardömets och äfven utlan- 

 dets sida, genom föräringar, mest till biblioteket, men ock 

 till öfriga samlingar, hvilka alla af vådeiden tillintetgjorts. 

 Hvarje blad i dessa tiders universitetshan dliugar kunde bära 

 till öfverskrift det Vergilianska ,,fervet opus",**). Äfven 

 historiken om myntkabinettets återupprättande sannar detta. 

 Eedan vid konsistorii session 1828 Vio togs bl. a. den 

 numismatiska kollektionens sorgliga återstod under öfver- 

 läggniug. Hvad vore med den att göra? Samlingens 

 auktoriserade föreståndare tycktes ärna som professor eme- 

 ritus qvarstanna i Åbo. Man utsåg derför till hans vikarie 

 d. v. liistoriarum adjunkten R. v. Becker, hvilken ock, 

 sedan Wallenius på skiiftlig förfrågan omsider, i slutet 

 af november, frånsagt sig befattningen, dertill ad interim 

 hos kansler anmäldes. Enär dock § 155 i de kort derpå 

 promulgerade nya statuterna af 1828 ^Vi2 iunehöllo. att 

 myntkabinettet borde stå under tillsyn och vård af en pro- 

 fessor, kunde konsistorii hemställan icke ens tagas till om- 

 pröfning (prot. 1829 ^Vi § 8). Vid anstäldt val 1829 '^Vi 

 tillföllo flesta rösterna professoren i vältaligheten J. G. 

 Linsen, som derjemte uppmanades att påskynda den så- 

 lunda honom ombetrodda samlingens uppläggande; emedan 

 besök pä orten af H. M. Kejsar Nikolai sades vara att 

 snarligen förvänta ■^^). 



") Jf. härom författarens Miuuestal (1868) öfver J. Fr. Pippiug, 

 p. 15 f. och Program (1876): Några Blad ur finska Högskolans Kanslers- 

 bok, p. 41 f. 



*") Blef först af 1830 "/g, då visserligen myntkabinettets upp- 

 visande icke kom i fråga, men deremot ett par andra numismatiska 

 åtgärder, hvarom i ett följande häfte af dessa anteckningar. 



