65 



1821 ^4 behag-acle för konsistorium uttrycka med anledning- 

 af åtskilliga inrättning-ars skick. — g-älde ock detta väl- 

 beliag, livad beträffade mj-ntkabinettet, specielt den frikostig- 

 liet Su ellt el en bevisat, och för hvilken kansler förmäler 

 sig- till honom hafva aflåtit ett särskildt tacksäg-elsebref. 

 Huru förmånligt dock äfven Wallenii tillgöranden upp- 

 skattades på högre ort, fick man förfara, när han 1826 V« 

 hugnades med afsked som emeritus, men dervid tillika 

 hans begäran bifölls, att mjnitkabinettet alt framgent skulle 

 stå under hans uppsigt. 



Kom så det ödesdigra året 1827. Universitetets hyg- 

 nadskomité hade, vid synegången på våren, anordnat ovanligt 

 omfattande remontarbeten i de särskilda inrättningarna, att 

 utföras till hösten. Synnerligast uppsnj^ggades myntkabi- 

 nettets lokal, hvilken ock erhöll nya möbel jemte många 

 andra rekvisita för beqvämligheten (se prot. 1827 ^5 § ^)- 

 Dess åldrige prefekt fick jemväl tillfredsställelsen att den 9 

 juli helsa dess utmärkte gj-nnare grefve Suchtelen. som 

 befann sig i staden på genomresa till S:t Petersburg, samt 

 af honom för kabinettet emottaga den dyrbara skänk, hvarom 

 här ofvan nämts (p. 61), äfvensom att, omedelbart derpå, 

 författa den långa, vältaliga tacksägelse, konsistorium till 

 honom aflät. — med slutönskan: ,,Sint nobis qualis Tu fuisti 

 esseque adhuc pergis, Maeceuates: non deerunt ipsis ullo, 

 quantumvis sero. saeculo Marones!" (se brefregistr. för den 

 12 juli). Stämningen vid hela universitetet höll sig glad 

 och festlig, ty i dagarne (^Vt) fli'ades der äfven promotion. 

 Ferierna tycktes ingå under de löftesrikaste auspicier. 



Då man till höstterminen åter samlades vid högskolan, 

 var Abo gamla universitetsstad till det mesta blott en hop 

 förbrända ruiner. 



Vådeiden den 4—5 september hade förstört alla uni- 



5 



