108 



af ålder uppbiirits till uppehälle för de fattige, ;;Som Gudi 

 taeckis at" ploga met spitiilatsooth", men att de sedermera 

 under en tid icke blifvit uppburna „fore nogra saka sculd 

 tlier almogen wart owiljogher aff worden tiil the for: de 

 im penniuga at utgöra." Då emellertid såsom följd liäraf 

 inträifat, att många af den ,, oorena sottena besmittade . . . 

 fara wilrodhe kringom biscopsdömit jblandh alraoghen tliy 

 at the haöua eij swadaua uppehelle at the kunno pa noghou 

 stadh blilfua tiil samans frön almoghen othskilda", så påbjöds 

 nu genom detta bref, att dessa peningar åter skulle uppäras 

 af livart bjonelag i hvarje socken af Abo stift „oc antwar- 

 das twem skelligom borgharom j Abo, som biscopen ther i 

 biscopsdömit oc höffuidzmanuen pa Abo hws ther tiil siepa '^y. 

 Dessa penningar, hvilka merendels gingo under namn af 



^) Åbo Domkyrkas Svartbok, tbl. 19 och 256. — Jemtor Abo 

 tidningar 1783 pag. 371 och Finska läk. sällsk. handl. Band I pag. 

 174 not. Såsom varande af synnerligt intresse må detta bref här in 

 extenso meddelas (enl. Svartb. fol. 19): 



„Super leprosorio. 



Wij Nicies met Gudz nad erchibiscop j Vpsala, Karl Kmitzson 

 marsk oc ricsens forstondare j Swerie, Bent Jönsson lagman j 

 Vpland oc rickzens rodh j Swerige, helsora ider alle bode frsels- 

 men oc mena almoghen j österlandora j Abo biscopsdöme kerlige 

 met worum herre. Gode wener j wethen wel, som wi formodhom, 

 at en god sedwaenia hafuer atf aldir waret ouer alt Swerigis rike 

 före tess fatigis folksens vpha^lle som Gudi tjrckis at ploga met spi- 

 tiilat sooth som ey kunno jbland almogan vmga ffore thenna fara 

 sooth sculdh som the sotten met sig [hafvver] art" synne besmitteliga- 

 hetz wcgna at hwart hionelagh otiuer alt Rikit skal aarliga wtgöra IIII 

 sewenska penniga Oc then sama sedva?nian hultz oc ena stund i Abo 

 biscopsdöme som anderstadz j rikit en tlio at hon war nederlagd 

 före nogra saka sculd thor almogen wart owiliogher aflf vndhen (o:wor- 

 den) tiil the forida IIII penniga at utgöra. Nw haftVom wi forstondit 

 at ther j landit met ider, au-w thy werr mongc som an-a aff the oorena 

 sottena besmittade, oc fara wilrodhe kringom biscopsdömit j blandh 

 almoghen thy at the haffua eij swadana uppehelle at the kunno pa 

 noghon stadh blilfua tiil samans frön almoghen othskilda. Thy lerw 

 wi nw swa offuerens wordne oc wiliom thet a^werdeliga wiidh höxte 



