180 



ett dårhus. Den sista här intagna person behäftad med 

 verklig- spetelska afled redan 1766 den 26 April. Derefter 

 bebos de spetelskas stuga under många år endast af en 

 gammal qvinna frän Euraåminne, hvilken redan 1734 

 inkommit och, enligt läkare attest smittosam, måste 

 vistas skild ifrån de rena. Hon dog den 6 April 1785, 73 

 år gammal. Äfven hennes uppnådda ålder gör det troligt 

 att hon icke varit spetelsk, men hon var dock den sista af inne- 

 vånarena i leprosoriet på Sjählö. Efter hennes död lemna- 

 des ock den byggnad de smittosamma innehaft att förfalla 

 och ett några år senare gjordt försök att i hospitalet bereda 

 rum för en spetelsk man, vållade endast en lång skriftvex- 

 ling, h varm ed dock föga uträttades. 



Fallet var nemligen att hos kougl. serafimer or- 

 dens gillet 1792 anhölls om att trumslagaren Ambro- 

 sius Lundberg, som en tid varit intagen i armens 

 flottas sjukhus å Sveaborg „för en art af utslag, lik- 

 nande elephantiasis, med grufligt ansigte samt små upp- 

 höjda knölar på åtskilliga ställen deraf, äfven på låren, 

 sårnader i svalget och näscaviteten och för dessa åkom- 

 mor någon särdeles förbättring genom brukade läkemedel 

 icke vunnit", måtte emot vanlig inlösen intagas i Sjählö 

 hospital. Serafimer ordens gillet finner emellertid i bref af 

 d. 7 Aug. 1792 för godt förordna att L. först bör intagas 

 på Åbo lasarett „på försök, om han genom professor Berg- 

 mans bekanta skickelighet i läkarekonsten och anordnade 

 tjenlige botemedel möij eligen kan återställas till hälsan" *^) 

 Då Lundberg emellertid icke förbättrades under sin vistelse 

 i Abo lasarett, biföll serafimer ordens gillet d. 19 Sep t. 1794 



") Öfverdirektioneng för hogp. och barnhusen registrat för 

 1792 fol. 539 i kongl. sv. riksark. 



