84 



högskolans samlingar böra de dock äfven här åtminstone i 

 korthet beröras. 



Ofvanför har detta ämne blott en eller annan gång kom- 

 mit till tals, — af det enkla skäl, att i äldre tider antiqva- 

 riskt hittegods endast alldeles slump- och undantagsvis ham- 

 nade i universitetets värjo (jf. p. 12, 17 ff. 21.) Först om- 

 kring början af 30-talet, men då nästan lika plötsligt som 

 märkbart, ändrade sig förhållandet. Hvadan detta egentli- 

 gen haft sin upprinnelse, kan väl blifva vanskligt att söka 

 utreda, dock; synas förnämligast tveune omständigheter der- 

 till medverkat. Medan nämligen, ä ena sidan, 1828 års sta- 

 tuter anvisade för fyndföremål ett offentligt förvaringsrum 

 i högskolans hägn, underlättade, å den andra, hennes för- 

 flyttning till landets hufvudstad kommunikationen från och 

 med vårt högsta styrelseverk, dit landshöfdingarnes rapporter, 

 om „ anmärkningsvärda tilldragelser" inom länen, i och för 

 vidtagande åtgärder, författningsenligt ingingo. 



Bland jordfynd öfverlemnade af enskilde under sagda 

 tidsskede till universitetet hafva gåfvorna af professor Törn- 

 gren 1829 från Laukko och af landshöfding S t j e r n - 

 schantz 1830 från landets nordligaste län redan i annar 

 sammanhang omnämts (p. 75. 81). År 1831 tillkommo ytter- 

 ligare ej mindre åtskilliga i en åker i Kuhmois uppgräfda 

 gamla vapen, än ett antal i sjöstranden vid Juvarautio land- 

 ningsställe i Kivinebb hittade gamla mynt (7 i silfver, 1 i 

 koppar), förärade, de förre af muusterskrifvaren Fl o or. 

 de senare af kapten W. v. Q v an t en. Här må ock an- 

 tecknas det fynd af bl. a. 9 delvis särdeles rara orientali- 

 ska och af Fraehn ofördröjligen beskrifna mynt ^''a), hvil- 



^''a) I „Kurze Erklärung der 9 Oriental. Silbermunzen, die 80 

 Werst von St. Petersb. auf dem Wege nach Kexholra unweit der Sta- 

 tion Mögri gefundea worden", original ms. betiutl. i viut kabinett. IIos 

 Geitliu p. 40, 20. 50, 35. 53, 45, a. 56, 60. 62, 79. 65, 2. 66, 5. 68, 2. 71, 1. 



