234 



härom infordrats, enstämmigt förklarat att slottsbyggnaderna 

 i Abo „såväl för deras beskaifenhet samt otjeuliga och osunda 

 läge, som i anseende till granskapet med ufriga i slottet be- 

 flndteliga inrättningar, blifva för ett ändamålsenligt dårhus 



olemplige, samt dessa byggnaders iståndsättande till 



sagde behof icke annorledes än medelst nästan fullkomlig 

 ombyggnad och dryga kostnader kunde ske", fijrföll äfven 

 denna plan. Under hela den tid dessa öfverläggningar om 

 hospitalets flyttning och framtida placering pågingo, måste 

 dock hospitalet på Sjählö underhållas, lid efter annan in- 

 kom derföre dess direktion till styrelsen med betänkanden rö- 

 rande hospitalets behof och förslag till deras fyllande. I 

 hvart och ett af dessa framhålles behofvet af läkarevård för 

 de derstädes inlöste och 1830 föreslås bl. a. att till dess 

 hospitalets flyttning kunde försiggå „en af Abo stads läkare 

 skulle engageras att så ofta som möjligt, men åtminstone 

 en gång i veckan besöka dårhuset för att anordna om då- 

 rarnas skötsel och vård, en åtgärd visserligen icke tillräck- 

 lig dock så gagnelig, . . . att många uslingar, de der nu un- 

 der närvarande vanvårdnad (såvida de sakna all medi- 

 cinsk vård) icke allenast icke fiirbättras till sitt förstånd, utan 

 bestämt försämras, kunde blifva botade". Då emellertid alla 

 de föreslagna åtgärderna endast voro afsedda att aflijelpa 

 de mest trängande behofven, men blott i ringa mån till- 

 fredsställde tidens stegrade kraf på sinnesjukas vård och 

 behandling, då behofvet af utvidgade dårvårdsanstalter blif- 

 vit allt mer trängande. , , sedan dårar ligga öfverallt i landet 

 till fara och styggelse fiir andra;" då Sjählö hospitals fl3^tt- 

 ning till Åbo mött oväntade svårigheter och då efter Abo 

 brand och universitetets samt collegii medici flyttning till 

 Helsingfors landets förnämsta läkare krafter numera be- 

 funno sig derstädes, anbefaltes t. f generaldirektören för me- 



