104 



biskop -Kettil 1. Catillus, lärer styrkt konimja: Magnus, ,.att 

 inrätta ett Möntehus i Äbo". 



Denna uppgift bestrides visserligen af Porthan (senare 

 ock af H. Hildebrand) på den grund, att intet sådant läses 

 i nämde konungs testamente af 1285. Invändas kunde ock, 

 att ju biskopssätet sagda år fortfarande befann sig i Räntä- 

 mäki, men det bör icke heller förbises, att flyttningen till 

 Abo som bäst ffirbereddes, under det domkyrkobyggnaden 

 nalkades sin fullbordan. Ja, man måste till och med deri 

 se en positiv bekräftelse af notisen hos Rhyzelius, i fall de 

 många hittils obestämda mynten i Stjernstedts katalog med 

 legenden ,.Aboae" eller blott X (kunde äfv. vara Arosia 

 = Vesterås) med skäl antagas „präglade på 1200 talet". 



Det inses lätteligen,huru mycket en vidare utredning 

 af ofvan berörda spörsmål deraf kunnat främjas, i fall före- 

 varande fynd blifvit bevaradt i sin helhet, eller åtminstone 

 de stycken, h vilka tillfallit universitetet, noggrant och igen- 

 känligt beskrifna, innan de hopblandades med annat. 



109. Björneborg.s stad 1852. 



Ur gruset efter stadens brand uppgräfde 4 svenska 

 silfvermynt Gustaf I, Erik XIV och Johan III, skänktes 

 1862 af häradhöfdingskan E. Wahlberg till universitetet. 



110. Yesilaks 1852. 



Jordfynd på Laulko gård 2 äldre svensJcn silfvermynt 

 och 1 loppar niynt, gåfva af arkiater Törngren. Jfr n:o 48. 



109. Geitlins Inventar. 1862: Wekström, sid. 11, 17; Histo- 

 rik, II. 69. 



110. Konsist. prot. 1852 3'/, § 12; Rektorsberätt. sid. 35; Geit- 

 lins Inventar.; Historik II, 42. 



