108 



120. Paattis 1855. 



A Urois, smedmästaren Karl Eklund i Abo tillhörigt 

 enstaka hemman i Paattis kapell, ]\[arie socken, fann dräng- 

 fogden Joh. Johansson i början af oktober vid plöjning- af 

 en nyodling 704 äldre svemha silfvermtjnt, tillhopa vägande 

 8 1/2 skalp., hvilka jämte förteckning genom länets guvernör 

 i hembud tillsändes universitetet. 



Redan i början af påfrdjande november egnade Geitlin 

 fyndet ett litet omnämnande i linska vetenskapssocieteten. 

 Mynten utgjorde, sade han, 36 svensJca och 1 danskt fyra- 

 marksstycke, 161 svensJca tvämark samt 25 enmark, eller 

 „inalles 223". hvilka efter all . sannolikhet under storaofre- 

 den blifvit gi)mda i jorden, emedan de nästan alla äro präg- 

 lade på Karl XI:s och Karl XII:s tider, det yngsta år 1712. 

 Endast trenne syntes förtjena inlösas, nml. 1 tvåmark Kri- 

 stina utan årtal och följaktligen präglad i Rom, 1 dylik 

 Karl XI af 1676 och 1 enmark af 1664. Misstaget i det 

 uppgifna totalantalet kan ej förklaras annorlunda, än att 

 endast 223 vid tillfället blefvo förevisade. 



Äfven vid behandlingen af denna fyndremiss kunna 

 ett par inadvertenser påpekas. Fiirst 1858 erinrade man 

 sig, att guvernörens skrifvelse ännu var obesvarad. Det 

 skedde nu med ursäktande af driijsmålet, såsom förvålladt 

 af samUngarnas borttlyttande under kriget; h varjämte såväl 

 alla de 704 mynten som förteckningen återstäldes såsom 

 obehötliga för universitetet. Följande år befunnos dock 



120. Guvern. skrifvelse 1855 ^Vio; Geitlin i F. Vet. Soc:s 



Öfversigt 1855 Vu' sid. 45 f; Hans Inventar. 1859 /n; Konsist. skrif- 



velser i Eegistraturet 1858 "/^ och 1859 'Vn; Weckström, sid. 12, 



21; Historik, II, 55. Jfr Killinen: Maskun kihlak. i Fmf:s tidskr. 



II (1878), 84. 



