109 



tre till fyudet hörande myut ligga qvar i det s. k. rektors- 

 skåpet, hvarfur i löseu för dem insändes 3 rub., d. ä. „mer 

 än dubbla metallvärdet". 



Dessa 3 voro säkert desamma, om livilka ofvan nämts. 

 Rörande de öfriga stode väl nägon notis att vinnas nr den 

 till guvernörsembetet i Abo oeli Björneboros län återsända 

 förteckningen. 



121. Hauho 1855. 



Vid harfning till vårsådd af åkern å Lehdesmäki rust- 

 liall hittade rusthållarebrodren Joh. Mattsson en 5 qvarter 

 lång halsl-edja af sUfver, behängd med silfvermynt och ett 

 par andra små silfverprydnader (jfr nedan n:o 512), h\ilken 

 skatt han först år 1863 kunde förmås att genom socknens 

 kyrkoherde, prosten Ad. Siren, afstå till universitetet mot 

 den ringa godtgörelsen af 20 rub. 



Fyndorten, densamma der redan 1853 den förutnämda 

 silfverringen påträffades, beskrifves närmare af Siren så- 

 lunda: „Lehdesmäki enstaka rusthåll ligger på en hög plats 

 samt str»ter på ena sidan, den vestra, till en vik af Roine 

 sjö [Iso Roine] och på andra sidan, den östra, till en nu- 

 mera obetydlig blefven å. som förenar Pyhäjärvi åt Tuulois 



121. Rektorsberätt. 1863 sid. 36, 1876 sid. 49; Geitlins In- 

 ventar. 1863; W. Lagus d:o n:o 279; Geitlins anmälan i F. Vet. Soc:s 

 Öfversigt V, 210 och: Aumärkniugsvärdt jordh-nd i Hauho i Litteraturbl. 

 1863, n:o -1; A. Siren ett meddelande i Geitlins uppsats; W. Lagus 

 i Bulletin du oongrés international des orientalistes ä S:t Pétersb. 

 1S76 p. 114 och Travaux du congTés — etc. 1879 p. 367 etc: Historik 

 II, 55. m. 115. 122; A. O. Heikel: Hauhon kihlak. i F. Vet.Soc:s Bi- 

 drag XXIX (1878), 72. 173; A. Hackman & Ar. Hjelt: Ett silfver- 

 fynd från Hauho, i V. Museum 1894 sid. 81—94 med plansch. 



