110 



kapell sig- sträckande insjö med berörde Koine. Med rin- 

 gaste uppmärksamhet kan tydligen skönjas, att vattnet i 

 äldre tider stått högt omkring den kulle, hvarpå rusthållets 

 åbyggnader nu äro belägna, och att stället sålunda i äldsta 

 tider formerat en hög udde eller troligast varit helt och 

 hållet af vatten kringflutet, samt utgjort en holme, särdeles 

 beqväm att begagnas som landningsplats för sjöfarande 

 emellan Pyhäjärvi och Roine. Af sådan orsak är äfven 

 den hos folket genom tradition fortplantade berättelsen, det 

 på berörde udde skulle i fordna tidei" stått flere blodiga 

 slag, anting(Mi emellan landets h(^dniska invånare eller 

 med fremmande inträngande fiender, ganska trovärdig, helst 

 en annan folksägen vet berätta, att Birger Jarl förut skulle 

 varit sinnad att på ett högt berg kalladt Hyypiänvuori, 

 norr om sagde Pyhäjärvi sjö, ungefär V4 niil från Lehdes- 

 mäki, uppföra den befästade borg, hvars plats sedermera 

 valdes i Tavastehus. På sagda berg finnas ännu genom 

 menniskohand hopade stenar, hvilka man i allmänhet åbe- 

 ropar såsom bevis på traditionens sanning." 



Beträffande smyckets generela habitus föreställe man 

 sig: 16 smäi-re rinyar förenade sinsemellan genom korta 

 länkar, en hvai- bildad af trenne tätt till li varandra trängda 

 flätor, samt vidare: från ringarna nedhängande små rörliga 

 öglor, vid hvilka iniint äro fastnitade, och slutligen: en 

 från den öppna kedens slutring utliipande smalare 10 tum 

 lång silfversnodd, afsedd att kring bakre delen af den bä- 

 randes hals hopknytas vid slutringen å andra ändan, der 

 (för detta ändamål?) en mindre med cirklar och prickar 

 sirad tunn sUfverskifvn är aubragt. 



Af mynten, hvilka liksom ringarna och öglorna eller 

 de små nitbanden ursprungligen voro till antalet 16, återstå 

 numera endast 11. T likhet med dessa voro äfven de 5 



