91 

 76. Pemai' 1S41. 



Äfven af detta stora och intressanta fynd. liksom af 

 så många andra, liar blott en mindre del blifvit räddad. 



Upptaget ur SievoJn bj^s mark af rusthällaresonen Karl 

 Fingerros. bestod det ursprungligen af minst 200 silfvermynf 

 jämte siJfverfråfhir och annat arhrtndf siJfrcr. Det mesta 

 kom i en guldsmeds händer och såldes af honom delvis 

 till ötVerstelöjtn. Tamclander i Abo. 



Dessförinnan hade dock guveruiiren i Abo och BjiJrne- 

 borgs län medels skrifvelse af 1842 2/^ till universitetet, i 

 afseende ä inlösen, insändt 9 af de funna silfvermynten. 

 Då härå under åratal intet svar afhördes, påminde guver- 

 nören i ny skrifvelse af 1854 ^"/^ konsistorium att till Finger- 

 ros aflemna antingen mynten eller deras lösen. Det upp- 

 dagades då, att hans första remiss, enligt universitetets 

 diarium och Helsingfors postkontors intyg, alldeles icke 

 framkommit, hvarför utredning i saken borde genom gu- 

 vernörens åtgärd införskaffas från postkontoret i Abo. Med 

 denna erinran i konsistorii Inef 1854 2^2 afstannade under- 

 handlingen: de 9 mynten voro och fitrblefvo på villoväg. 



Långt senare, eller 1871 i srpt.. kommo dock några 

 spillror af fyndet i universitetets ego. Den vaksamme 

 samlaren borgmästaren Ad. Juselius i Lovisa hade nämligen 

 af den återstod Tamelander lemnat, inköpt 27 silfvenmjnt. 

 hvilka han nu förärade vårt myntkabinett (de äro aflagde i 

 konvolutet 184). Deraf voro 9 (na/losncJisishi Ethelred (4) 

 och Knut. 15 fi/sJca från incdfltiden och 3 arah/ska (ett med 



76. Brefregistrat. IHö-l ^7,; Historik II. bi: Konsist. prot. 

 1871 "/g § 15; Rektorsberätt. 1S71, sitl. ö!»; VV. Lagus, Inveutar. i 

 myntkab. n:o 184 och Myiitfynd i Finland 1871—73 (i Fmf:s tidskr. 

 1, -IG) samt Historik U, 98; Aspelin, Alk. sid. 357 f. 



