72 



universitetets statsbok 1835 i knbiiiottets konto en utgifts- 

 post d. Vu „lösen af ett fynd 172 1/2 ™b. b. a." (jfr ofvan), 

 men icke någon, som derutöfver kunde gälla förevarande 

 anglosachsiska mynt. 



Mindre säkert, men dock mycket troligt, hör en af 

 år 1846 af dåv. svenska riksanti(|varien B. E. Hildebrand 

 antecknad notis till detta saninianhang. den nämligen att 

 i Reso socken Åbo län under senare åren anträtfats ett 

 fynd, ..hvarur d:r IMnelle fiirevisat 17 anglosachsisla och 

 28 tysh(^ de flesta af kejsar Otto", samt öfverlåtit af de 

 förra 13 och af de senare 10 till kongl. myntkabinettet i 

 Stockholm. 



Att sluta liäraf, hade fyndet icke i sin helhet af de 

 gensträfvige hittarene öfverlemnats till myndigheterna. 

 Detta framgår äiuiu direktare ur (reitlins år 1848 hållna 

 föredrag om österländska mynt funna i finsk jord, der det 

 heter: ,,F<ir omkring 15 ar sedan fans en skatt af silfver- 

 mynt och andra forntida minnesmärken, ibland dem ett 

 massivt tungt värjfäste af siifvei'. under gräfning i en backe 

 å Tuomala militieboställe i lieso socken, tätt invid stora 

 landsvägen ett par stenkast IVån kyrkan. Största delen af 

 detta fynd, som ock iiniehallit loipska mynt, skall blifvit 

 såld till guldsmeder. Dock torde ett och annat kufiskt 

 mynt funnit den lyckligare vägen till en samlares [syftar 

 på öfverstelöjtnanten Tamelandersj myntkabinett". Geitlin 

 tvekar icke att hålla det för samma fynd, h varom Hilde- 

 brand talar. 



Såsom synes äro detaljerna hos Geitlin andra än de, 

 hvilka här of\'an ur universitetets handlingar anförts. Ja, 

 bevisligen kände han icke ens till dessa senares innehåll. 

 Dock voro hans uppgifter de mest avtentiska. Han tilläg- 

 ger nämhgen i en not: 



