70 



belä<2:na s. k. Kiqjari kullen (der mull åtminstone i en mans- 

 ålder pläg-at hemtas) i 4 små högar, dels 1 aln, dels 1 qvar- 

 ter under jordytan ett större antal fornlemningar. 



Sannolikt förekommo deribland äfven niynfj ehuru af 

 silfvcr nämnas endast 2 Imoppar, tillsamman vägande 6 lod. 

 och 3 olika bearbetade rinfjar, alla af 8 tums diameter, 

 egnade att vidgas eller minskas, af 30 lods vigt, — dock alt 

 detta uppsmält innan fyndet anmäldes. 



Af „metall" förtecknas en 4 alnar lång ked, fem nålar 

 eller stift, som åtföljde keden, m. m.; af järn en hjelm, ett 

 svärd, en pik, m. m.; dessutom omkr. 80 perlor af olika 

 storlek, färg och materic, ,, troligen den afsomnade ridda- 

 rens radband". Efter försiggången brefvexling. inlöste 

 universitetet, fin- lU 2 i"i^^*'- '>!• '»• hjelmen och ett antal 

 perlor. Jfr ofvan sid. 30. 



57. Sagu 1884. 



Pfi prestgårdens egor uppgräfda, blefvo efter vanlig 

 anmälan inlösta till myntkabinettet 33 silfrenni/nf, nml. 1 

 saelmsk Gyllen 1582, 1 liol ländsk Löwenthaler, 29 svenska 

 Karl XI:s tvåmark och småmynt, 2 revalskn Kristina och 

 Karl XI, — i allo 7 ^4 lod, lösen 25 rub. b. a. 



58. Reso 1834. 



Ett stort, samt lika intressant som hemlighetsfullt 

 fynd, hvari ingingo, såvidt maii känner, till det mesta 



57. SkrifVelser frän kli i Sagu (Gabr. Forteliu.s), — lands- 

 höfd. i Åbo och Björnebor<>s län, — kansliexped. (1834 "/12); Kon- 

 sist, prot. 1834 -Vvz S 6, 1835 ''/, S 5: Eedog. i myntkab. JIV 

 Historik 1, 85; H:fors Tidn. 1835, n:o 12. 



58. Kansliexp. skrifvelse 1835 "/»; Kousist. prot. 1835 'Vio S 4; 

 Redogör, i myutkab. för 1835; Universitetets statsbok upptar 1835 



