116 



ser önskade förmildra den hedniska karaktär, de öster- 

 ländska mynten med sina muhammedanska trollformler för- 

 länade smycket". 



Dessa nya hypoteser om vår keds vesterländska d. ä. 

 svenska eller finska härstamning- i all heder, föredrajs^er- 

 referenten att vidblifva en annan af honom redan vid 

 petersburgska orientalistkongressen och i dess Travaux 

 antydd mening- (,.vel Bulgarico artifice"). Medgifves gerna, 

 att koden ej kan vara ett rent orientaliskt eller arabiskt 

 arbete, såsom Geitlin och efter honom äfveu referenten nå- 

 gon tid förmodade; ty huru skulle då de många samtida 

 bulgariska mynten, 1 äkta och 2 oäkta (n:o 3, 10, 11), ja 

 kanske ännu flere bland de bortfallna, kommit dit? Väl 

 icke rimligtvis först i occidenten. Vida antagligare har 

 smycket i dess helhet tillverkats hos samma, i silfversmide 

 och förfalskningsknep ingalunda oerfarne muliammanske 

 Volga-Bulgarer, samt i spåren at desses synnerligen lifliga 

 handelsförbindelser pä vestern omsider uppnått Hauhos 

 gömda bygder. Nog sant, att motstycken veterligen icke 

 kunna ui)pvisas från Volga trakten, men icke heller från 

 Skandinavien. 



Må sist och slutligen såväl mot suppositionen om de 

 vesterländska myntens tillkomst i fidjd af något slags 

 religionsskrupel, som mot förmenandet, att keden prydts 

 med dem under ett, alt till Birger Jarls dagar utsträckt 

 besök i Sverige, framhållas det enkla faktum, att hela mäng- 

 der af vesterländska mynt, och deribland just de nu ifråga- 

 varande, att döma af präglingstiderna, långt förr än kristen- 

 domen funnit vägen till vart land. 



