136 



(iwJmk Abbasid präglad i Bazra 322 = 933 för Alrazhi 

 l)illali. 



Resten, 41 stj^cken, torde återgått till upphittaren. 

 Atminstoue skänktes till myntkabinettet 1873 genom finska 

 fornminnesföreningen och stud. A. Genetz 2 anglosachsisl-n 

 och 1 tyskt medeltidsniynt samt 1875 af kapellanen Karl 

 Winter och kandid. G. Heinricius 3 fijskd d:o, — alla dessa 

 B uttryckligen angifna såsom härstammande från Kuuppala 

 fyndet. 



Men mynten i detta fynd blefvo nog spridda på än 

 ticre händer, och bestodo äfven af andra slag än de ofvan 

 iippiiänide. Så skall mag. Salenius ha erhållit kölnska och 

 (imjlosachsiska, t. o. m. 1 romerskt. Så förtäljer, i ett med- 

 delande till J. R. Aspelin, baron Joh. Gripenberg d. y. 

 (hvars far i tiden förvaltade grefve Besborodkos stora do- 

 nationsgods, dit ock byn Kuuppala hörde, i Kronoborg), 

 att fyndet hufvudsakligast innehöll Umaijadiska, anglo- 

 sachsiska och ungerska mynt, af hvilka siste han sjclf tillöst 

 sig 1 med påskrift: ,,Andreas Rex. Hungariae" (1046—60), 

 — en uppgift, den der möjligen kunde gifva anledning till 

 följande hypotes. 



Kändt är visst, att i fynd Iran medeltiden ungerska 

 mynt stundom äro mängda bland de vida talrikare fitre- 

 kommande tyska. ]\len paträtfade, kanske till och med i 

 något märkligare antal, i Ladoga trakten och namnehgen 

 bärande konung Andreas stämpel, kunde de peka pa ett 

 intressant historiskt förhållande. Sagde regent var nml. 

 gift med en dotter af Olof Skötkonungs dotter Ingegierd, 

 hvilken mnehade gamla staden Ladoga med krmghggande 

 område som förläning och, enhgt Sjögren, gifvit namn åt 

 hela Ingermauland, Inkerinmaa. Ingegierd sjelf var gemål åt 

 storfursten Jaroslav i Novgorod (-|- 1054), hvarför tänkbart 



