9 



freuiinaiulc iiiyiitsla.u iKHlviiiidi.ut iiiastc tVir hiitVudiiiyiit anta- 

 {»■as\ och lienistälde i anledning liäraf att den rvska silfvei- 

 rnl)eln matte såsom landets grund- eller Imfvudiuyiit fast- 

 ställas, l)öi'ande i följd liäiaf alla slags sa i)nl)lika som enskilda 

 läkenskaper och afhandlingar efter specie-rubel och kopek 

 uppsättas. Dock skulle icke blott det ryska koi)parmyntet 

 och banko-assignationei'na utan äfven de i landet \aran(k> 

 svenska myntsoiterna fortfarande få gälla och mottagas sa i 

 d(Mi i)iivata rörelsen som i kronans uppbörd, det ryska myn- 

 tet enligt kurs, det svenska till ett af ständerna utrönt värde 

 af 'V'] skilling 7 runstycken l)anko för en silfverrubel. 



Emellertid ansågo ständerna, att de åtgärder, som sålunda 

 föreslagits, icke kunde l)lifva gällande för längre tid än till 

 dess landet erhållit en egen National ^'exel- och Låne-l>ank , 

 hvilken egde att låta ju-ägla och åt landet anskatfa ett eget 

 silfvermynt. Detta mynt. hvilket innehade rul)elns skrot och 

 korn och bure dess namn. skulle å ena sidan i)rydas med 

 Finlands vapen, a den andra med Kejsar Alexanders bröst- 

 bild. P^örst sedan denna anstalt vidtagits, skulle (le oredoi\ 

 hvilka af >äiskilda Rikens pa en gäng cirkulerande myntslag 

 uppkommit-, fulleligen förebyggas och athjelpas. 



(ienom utfärdandet af ett kejserligt manifest (kn\ i^l» 

 december 1809 gingo ständernas önskningsmal i uppfyllelse, 

 såtillvida att den ryska silfverrubelii förklarades för landets 

 hufvudmynt. 



D('i'('mot fann den ryska regeiingen icke skäl att bifalla 

 till stiuidciiias liemställaii om det svenska myntets bilx^hal- 

 lande i r^irelsen och cmottagande i kronoui)i)brtrden. sa 

 mycket mindre som regeringen vid denna tid umgicks med 

 j)lan('ii i»a en storartad reform af myntväsendet i riket, en 

 refoini gaemle ut \rd att atei' upptaga >eillaiiias inhiseii och 

 biiuLia >ilfvci- i ciikulafion. 



