26 



en diskontkoniité vid hufvudkontoret, ett törslag som likväl 

 af ständerna afböjdes. 



Den andel son» Finlands Banks långvariga låga ränte- 

 satser och den liberala utlåningen under de goda åren haft 

 i uppammandet af spekulationen samt i framkallandet af 

 dermed sammanhängande penningebrist och inträdande trång- 

 mål för Finlands Bank, förbigås deremot med tystnad så i 

 bankfullmägtiges berättelse vid ]ss2 som vid 1X77 års 

 landtdag. 



Af skadan vis fortsatte l)anken sedan slutet af 1X70- 

 talet sin utläningsi-örelse med dubbel försigtighet. 



Utlåningen i Finlands Bank sjönk från 2S.4 miljoner 

 mark ar 1X77 till 17.2 miljoner mark år 18X0. Under in- 

 trycket af detta stora nedåtgående nedsatte visserhgen bank- 

 fulhnägtige sedan augusti sistnämda år varsamt räntesat- 

 serna. Men oaktadt. i eidighet med bankutskottets af 1X82 

 utsago, räntan i Finlands Bank icke var »högre utan i 

 allmänhet lägre än i de i)rivata bankerna», förblef utlånin- 

 gen i Finlands Bank i stagnation, medan den i privatban- 

 kerna under år IXXl steg från 32.3 till 38.6 miljoner mark. 

 Orsakerna till dessa förhållanden såg utskottet dels i den 

 starkji utvecklingen af privatbankerna, till hvilka år 1879 

 \'asa liank sällat sig, dels åtei' i den större återhållsamhet 

 och försigtighet, som Finlands Bank iakttog vid sina kredit- 

 bevillningai". 



Då emellertid affärsföretagsamheten mot slutet af år 

 1881 åter begynte lifvas och penningeefterfrågan ökas, visade 

 sig inflytandet af Finlands Banks låga räntesatser i en stegrad 

 utlåniny'. hvilken under de tre första månaderna år 1882 

 betydligt gick uppåt. Varnade häraf skyndade sig bankfull- 

 mägtige redan den 12 april samma år att åter höja så diskontot 

 som låneräntan. 



