31 



tade icke framkalla några mera betydande handelspolitiska 

 förändringar till den inhemska näringsflitens beskyddande. 



Deremot visade sig det offentliga intresset för den i 

 betryck stadda näringsverksandieten sedan medlet af 80-talet 

 uti ledningen af Finlands Banks lånerörelse äfvensom i hus- 

 hållningen med statens kapitaliserade fonder. På båda dessa 

 områden tTtrmärktes tendenser, som i viss man l)ildade en 

 återgång till förgångna tiders statliga understödspolitik. 



På 70-talet hade under inHytande af hos oss da ra- 

 dande förmyndarefientliga strömningar en reaktion begynt 

 göra sig gällande gentemot statens inhemska utlåning ur 

 sina kapitaliserade fonder. Man l^egynte vid denna tid ned- 

 lägga en del af amortissementsfondens disponibla tillgångar 

 i obligationer. Medan sagda fond den 1 januari ISiiT inne- 

 hade skuldsedlar till ett belopp af 0.577,000 mark. men inga 

 obhgationer, sä besatt fonden den 1 januari 1^77 obligatio- 

 nei- till ett värde af 3,372,000 mark. medan skuldsedlarnas 

 belopp nedgått till 5,228,000 m ark, deraf 4,(358,000 mark i säkra 

 fordringar. Under de derpåföljande svåra åren för landets 

 affarsvei-ld stegrades utlåningen något, så att den vid utgån- 

 gen af år 1880 utgjorde 6,601,000 mark, medan deremot obhga- 

 tionsförrådet nedgått till 2.044.00<:) mark. 



Statsutskotten vid 1877 och 1882 års landtdagar oppo- 

 nerade sig med eftertryck mot fondernas förräntande genom 

 inhemsk utlåning. 



Erfarenheten synes gifva vid handen, säger bemälda 

 utskott vid 1877 års ständei-möte. beträffande utlåningen ur 

 amortissementsfonden, att densamma icke kunnat med fram- 

 gång bedrifvas, och att detta sätt för fruktbargörande af fon- 

 dens tillgångar måste anses icke väl motsvara iindamalet med 

 dess inrättning». Utskottet anser, att fondens kapital icke 

 mera bör ökas, samt finner det vara af /fondens säkerhet 



