21 



År 1871, (let sista år för Iwilket Föreningsbanken med- 

 delar upplysningar om beloppet af l)ankens affärer vid olika 

 kontor, steg bankens vexelportfölj till 8,911,000 mark. Af 

 denna summa kom pä kontoret i Helsingfors blott 030,000 

 mark eller 10.4 procent. De återstående H9.6 procent föUo 

 på landsortskontoren, deraf på filialerna i de jämförelsevis 

 obetydliga orterna Tavastebus. Borgå, Lovisa, S:t Michel. 

 Fredrikshanm och Ekenäs. å hvilka Finlands Bank saknade 

 kontor. 2.845,000 mark ellei' ;»2 procent, det är mer än tre 

 gånger så mycket som på hufvudstaden. För jämförelses skull 

 vill jag tillägga att år 1883. det första år. för hvilket. efter 

 det diskontkomitéer vid afdelningskontoren blifvit inrättade, 

 data förefinnas beträfiånde Finlands Banks diskontering vid 

 olika kontor, diskonteringarnas belopp vid hufvudkontoret 

 steg till 21) procent af totalsumman. 



Hvad hypotekslänen beti-ätfar, så gestaltade sig visser- 

 ligen förhållandena på landsorten såtillvida gynsammare ftir 

 Finlands Bank än vid diskonteringen, som en kortare tids- 

 utdrägt vid transaktionens uppgörande för de lånsiikande i 

 regeln lietydde mindre än för utställarne af korta afiarsvexlar 

 Men a andra sidan inskränktes Finlands Banks konkurrens- 

 förmåga med privatbankerna, så i Helsingfors som å lands- 

 orten, trots de låga räntesatserna, vid de fiesta lånearter af 

 en mängd omständigheter, hvilkii öfverhufvnd hafva JnndraT 

 liyi)otekslånerörelsen i Finlands Bank att taga ett st(»n-e 

 ui)psving. och för hvilkas beskatfenhet jag i Ijerdo kapitlet 

 skall redogöra. 



Antydda om^itändigheter tillika med den stora ateiliall- 



samhet som Finlands Bank länge iakttog vid utlåningen under 



det friska intrycket af de stora förlusterna på 18(i0-talet 



förklara, hvarför banken, trots sina låga räntesatser, till en 



Örjan icke drog lånerörelsen till sig i samma grad som 



