22 



P^öreningsbanken och tvang densainina att i någon större män 

 sänka sina räntesatser. 



Den konkurrens, livarnied Hnlands Bank genom sin låga 

 räntefot hotade de privata bankerna, gestaltade sig för en 

 tid framåt fastmer till en arl)etsdelning vid utlåningsverksam- 

 heten, så på hypotekslänens som — såsom redan antydt — 

 i lokalt afseende pä diskonteringens område. Finlands Bank 

 drog sig under förra delen af ISTO-talet altmera bort från 

 fastighetsbeläningen. hvilken frän 4.7 miljoner mark är 1868 

 sjönk till 1.4 miljoner mark år 1870, äfvensom från varubelå- 

 ningen, hvilken från inemot 1.7 miljoner mark år 1870 ned- 

 gick till 468,(XX) mark är 1874. Deremot tillväxte beloppet 

 af de pantsatta obligationerna ar för ar. År 1871 belöpte sig 

 ifrågavarande lån knapt till 300,000 mark, år 1875 stego de 

 till 4 miljoner mark. Samtidigt strömmade åter varor och 

 aktier till Föreningsbanken. 



1871 och 1872 voro stilla år i affärslifvet. Förenings- 

 banken såg sig likväl i stånd att öka sin utlåningssumma 

 med 11.3 procent, 'under det att Finlands Bank, tack vare 

 sin återhållsamhet, sina maxima och sin mindre grad af affärs- 

 mässighet fann sina inhemska fordringar nedgå med 12.8 

 procent. 



Men förhållandena undergingo småningom den ena för- 

 ändringen efter den andra. Efterfrågan pä länemarknaden 

 blef alt litligare. Finlands Bank glömde en del af sin för- 

 sigtighet. Bankens organisation och verksamhetssätt under- 

 gingo genom 187ö års reglemente en djupt ingripande för- 

 ändring. De låga räntesatserna, som synts, så oskyldiga, blefvo 

 numera medel att ytterligare egga företagsamheten samt sti- 

 mulera till spekulation. Finlands Bank drog hufvudparten 

 af de lånsökande till sig; men när penningebrist och kris 

 inträdde, ledo dess ressurser mot sitt slut. 



