50 



siji' nödsakad att bevilja särskilda lokala eftergifter från pahu- 

 (let om skatternas betalning i ryskt inyiit. 



Redan den 20 maj 1828 hade senaten i skrifvelse till 

 landshöfdingen i Kuopio liin medgifvit sagda läns innevånare 

 rätt att erlägga 1827 års utskylder jämte föregående årens 

 restantier ni. m. med svenskt mynt eftei- en kui-s af 24 skil- 

 ling banko för rnbeln. 



Två ai' senare vände sig Kemi soekneb(»r i aidcdning 

 af felslagen årsväxt med anhållan till i'egeringen att antiii*i;en 

 undfå tillåtelse att atbörda sig sina kronoutskylder i svenskt 

 bankomynt, eller ock att i Ileal)orgs ränteri tillfälle måtte 

 beredas dem att tillvexla sig så mycket ryskt mynt som för 

 sagda ntskylders betalande erfordi-adcs. 



Sedan saken föi-elagts till högsta afgöiaiide, tillkäiina- 

 gafs at senaten i statssekreterarens skrifvelse af den 2 febrnari 

 18;)< >. att kejsarens vilja vore att dess undersatar i Fmland 

 mage efter möjligheten förhjelpas ntur den förlägenhet hvari 

 de för det närvai-ande sig betinna genom svårigheten att för- 

 skaffa sig ryskt mynt till kroiiontskyldernas erläggande , och 

 anbefaldes senaten att afgifva yttiamle deröfver. iiuruvida till 

 sagda olägenhets förekommande lämpligt vore att i landt- 

 ränterierna i de liln. der tillgång på ryskt mynt mest sak- 

 nades, eller åtminstone i lHeåborgs, Vasa och Kuopio rän- 

 terier. alltid matte hallas de skattskyldige tillhanda ryskt 

 mynt till utvexling mot svenska bankosedlar efter en viss 

 knrs, som för npjjliördsai-ct borde för hvarje landsort sär- 

 skildt af senaten bestämmas, hvarefter det derigenom infly- 

 tande svenska myntet kunde genom regeringens försorg »an- 

 tingen medels ministeriel underhandling emellan Kejserliga 

 lyska och Kongliga svenska hofven eller ock genom vexlar 

 l)a en gång till iTskt mynt fcirvandUis». 



