53 



till bestiidaude af sär,>ldl(la .^tätens uthetainiii^ar och ströin- 

 made sålunda äter ut i rörelsen ^). 



Under lS20-talets förlopp och föria delen af 1830-talet 

 syntes den doniinerande ställning som det svenska myntet 

 intog i cirkulationen uti större delen af vart land. laniitifian 

 att försvagas, tvärtom yttermera befästas. 



De luckor, som den ar, isi>() f(>retagna utvcxhngen af 

 svenska sedlar medtVht i i'r)r('lsen. fyldes ganska snart, och 

 tillgången i)å det främmande myntet befann sig äter i sti- 

 gande. Någon enstaka af regeringen senare företagen mindre 

 iitvexling af det svenska mynt. som influtit i statskassan. 

 hade föga att betyda. Lika litet den utbetalning af löCUXlO 

 riksdaler l)anko. som tinska staten hade att verkställa i anled- 

 ning af konventionen den Ki juli 1824 angående liqvidering 

 af Finlands och Sveriges, pa grund af fredstraktaten i Fred- 

 rikshamn ömsesides egande fordringsanspråk. Af ifrågava- 

 rande summa remitterades blott 80,0rj0 riksdaler i svenskt 

 mynt. återstoden medels vexlar. köi)ta i S:t Petersburg 2). 



Den tinska exporten stördes under denna tid icke af 

 några betydligare förändringar i Sveriges tulli)olitik. Den 

 befrämjades deremot af riksdalerirs långvariga och starka 

 kursfall. Det svenska sedelmyntets värdeförminskning fort- 

 gick under iiela det tredje aitiondet och nådde sitt kulmen 

 ar lSo2, da medelkursen a Hamburg steg till 14(') skilling 4 

 runstycken (se sid. 27). Verkningarna häraf gjorde sig lång- 

 sammare märkbara på varuprisen å den tinska landsl)ygden 

 än ])a marknaden i Stockhohn. \ arue\])orten frän Finland 



') 8c chefen*; för fLnansexpcditioiicn utlåtande an<;acn(lc niynt- 

 fragan, afiiifvet vid ekononHcilcpartcnientcts ]»lcnuni den 7 oktolx r iSil.'!. 

 äfvciisoni senatens hemställan i sagda ärende den 1) dcccnil)cr IS;!."). 



") Ekon<)miede}>iirtenifntofs protokull fiir den 1') noveinher >aiiii 

 1") dcccinl)cr 1S24. 



