(il 



1 (len num de svenska småsedlarna droiio siu nndan. 

 intouo finska bankens rubel- ocli kojjeksedlar deras i)lats i 

 lörelsen. Efter det att l)ankens sedelemission nnder tolf års 

 tid befunnit sitt i ett kontinuerligt sjunkande, så att den år 

 IS;').'; icke utujorde mer än s:>s.(H)e) rubel. begynte den från 

 och med ai- ls:U irå ui)])åt. Inom sex är stegrades den med 

 inemot .V.i jjrocent och nådde vid utgången af ar \X'.VJ 

 l.:514.(i()(> rubel. Den sedan UKMJlet af ISIJO-talet småningom 

 atervaknande företagsamheten bidrog i sin man till a>tad- 

 kommande af detta resultat. 



Af bankens utelöpande sedelstock utgjorde kopeksed- 

 jarna. livilkas valörer till värde närmast motsvarade de 

 svenska S å K) skillingssedlarna. den mest betydande delen. 

 Deras l)elopp steg år 1S:V.» till l.()in.(;^i2 rubel. motsvarande 

 i värde 1.165.(XK» finska mark. under det att summan af 

 förenämda svenska småsedlar, enligt anförd beräkningsgrund, 

 i värde l)elöi)te sig till i)lott r)47.»HH) mark. 



Medan det svenska myntets dominerande ställning under 

 förbemälda omständighetei-s tryck i någon mån försvagades, 

 begynte den inhemska regeringen aterupi)taga sträfvandena 

 att förjaga det svenska cirkulationsmedlet ur landet samt 

 bringa ordning i landets fr»rviirade myntförhållanden. Efter 

 tolf års låt-gåpolitik såg sig senaten föranläten att åter taga 

 myntfrågan i dess helhet till behandling. Det var år 1SH;>. 

 Iviksdalonis värdeförminskning hade da nått sitt lägsta sta- 

 dium. baid<('ns sedelemission niMUjunkit till en obetydlighet. 

 och regeringen under en följd af ar sett sig tvungen att 

 mottaga det svenska myntet i statens kassor. Atgiirder 

 måste vidtagas. Men h vilka y 



Den 1^0 maj omförmiilda ar väcktes frågan till tal> i 

 senatens ekonomiedei)artement af generalguvernörsadjoiiitcn 

 Thesleff. ^'id ärendets vidare bcliaiidliiiLi den 7 och l'1 okto- 



