37 



gjorde sig gälhuide hos i-epresentatioiieii. hatVa vi fraiuförait 

 att genomgå bankutskottens betänkanden i anledning af voik- 

 stäld granskning af bankens styi'else vid säiskilda landtdauai- 

 frän och med ar issö. 



Huiu olika än dessa uttalanden gestaltat sig undei' in- 

 flytande af Itankutskottets vexlande sammansättning vid olika 

 landtdagar samt de vexhunh' situationer i hvilka Itanken l)e- 

 funnit sig, så gå de dock, särskildt vid ISSS. \H\)\ och ls<)4 

 års landtdagai'. i betvdande ]iunkter i samma riktning. 



Finlands 15aid\ är icke ett lent atfärsinstitut, betonar 

 redan l^^sö ars bankntskott. Den l)<)r ej siika största m()j- 

 liga vinst, eller åtminstone höv ej denna sträfvan utgöra 

 något hufviuhiiotiv. >u]iitlera bankutskotten af 1.S8S och IsDl. 



Finlands liank l)ör bestämma sin räntepolitik med hän- 

 syn till de i)roduktiva näiinuarnas och atfärsverldens bästa. 

 Den böi-. savidt möjjiut. hälla läiitan låg. 



]S'är sålunda, undei' en tid af riklig i)enningetillgång. 

 bankfullmägtige mot slutet af issc minskade räntesatserna, 

 sä finner fs^^S års bankutskott, att det encUi lialll)ara motivet 

 för den generella räntenedsättningen lag deri. att penninge- 

 tillgången i landet var rikligare än på länge varit fallet, och 

 att full aidedning kunde tViretiunas att uiuler da i-adande 

 konjunkturei- söka utrdVa ett tiyck pa den allmänna ränte- 

 foten för att' derigenom i någon mon bispiinga och uu(h'r- 

 lätta- landets industrier och den allmänna atfäisverksandieteii . 



När äter, vid inträdande stor penningeefteifrågan. Fin- 

 lands liank i mais IstK» vidtagit en första stegring af l)aii- 

 kens räntesatser med ^,2 %. försvarade 1><1M ars baid<utskotr 

 den måttliga steglingen bland annat dermed. att den i)rivata 

 räntefoten i vart land i motsats till hvad i åtskilliga an(ha 

 länder äi' fallet, städse ställer sig h()gre än dou noiiiigif- 

 vande. af l''inlaiids jiaiik iiotei'ade räntan och att r.ankeii> 



