41 



rande gentemot l)anken.s kunder ej kan helt och hullet und- 

 vikas, hvarigenoni anlitandet af banken lätt får karakteren 

 af ett oberättigadt privilegium fr»r den ene pa den andres 

 bekostnad, ett privilegium som erhåller dess större värde och 

 betydelse, ju lägre Finlands Hank fr>r tiden håller sina ränte- 

 satser under de pa marknaden radande. 



Särskildt anmärkningsväiil är den ställning ständerna 

 intogo i frågan om utgreningen af bankens verksandiet genon» 

 inrättande af nya afdelningskontor. 



Den faktiska förmånsställning, som sedan gammalt en 

 ilel af atiärsverlden a orter, hvilka erbjuda lätt tillfälle till 

 anlitande af Finlands Bank. under i'ådande låga räntesatser 

 i denna, åtnjutit fi'amom sina koidvurrenter å andi-a ortei- 

 genom denna sin förmåga att i banken fa sina kre(litl)ehof 

 fvlda till billiga vilkor. hade efter de betydande räntenedsätt- 

 ningar. som egde )um i Finlands Bank år 18H6, yttermera 

 skärpts, oeh frän flere hall i den tillhakasatta laudsoiten 

 inlujx) inom kort tid till baid<fullmägtige ansökningar om 

 upprättandet af nya afdelningskontor. 



188<s ars bankutskott syntes klart medvetet såväl derom. 

 att erhållandet af lån i Finlands Bank vore att betraktas som 

 en förman, hvilken de facto ej i lika man kduinie vcider- 

 häftiga lånsökande i alla traktei- till dtd. som ock beträffande 

 nödvändigheten af att dylika företintliua lokala uudantaus- 

 förnianer måste bibehållas. 



Utskottet meddelar, att sasoni liulVudskäl till de in- 

 gångna ansökningarna om nya kontor i de t1e>ta fall anfiirts. 

 att allniiinheten ])a landsorten vaiit tvungen att eilii.uga vida 

 högre ränta till privatbankerna än den af i^Mnlamls Wimk 

 noterade. A'isserligen fi-andiåller utskottet såsom sin mening, 

 att ui)pgifterna om dessa höga räntesatser torde vara något 

 <>fverdrifna. i ty att enligt eiliallna iipply>iiiii,i:ar. de allinäiit 



