4:^ 



anförda >itiV()rn;i 7 a S% (UVoiiuitX ii<l läi-a iiiskriiiika siu till 

 säxlana affärer som aiis>'tts vai'a iVh-enado mod större risk 

 och livilka således ej alls skulle af Fiidaiids Mank f()rmedlas». 

 Men tillika betonar utskottet. liui-usf>m det är alldeles omöj- 

 ligt att Finlands IJank. som fVir närvarande med omkrinjx en 

 tredjedel delta.uer i samtliga bankers utlänin.u- i landet, skall 

 kunna hctjena hela den laiix^ikande allmänheten i lamlet. och 

 det kan således ej undvikas — tillägger utskottet — att. 

 sä län.uc Finlamls I>ank haller sina räntesatser lägre än medel- 

 räntan i landet, för en stor del lan en liö,i>re ränta måste 

 erläpii"as. Da det väl dessutom far antagas att. i den man 

 l»rivatl»ankv;iseiulet utvecklar siu. äfven de enskilda hankei- 

 na^ utlänin<»sränta skall mer och mer modereras, borde det 

 anfiinla skälet ej föranleda Finlamls I'>ank att inrätta nya 

 kontor . Dock (inskar utskottet synbarli.iien. att vid eventuelt 

 iniiittaiHle af nya kontoi- billiuliet(Mis och i'iittvisans fordrinuai- 

 såvidt möjli.ut matte tilfiiodoses. i d(4 att särskildt de oiter. 

 som iiro jänd(»relsevis atiiiuset belägna frän städer, dei' \\:m- 

 ken redan har kontor, itorde iliåiikommas . 



StiUda mellan allmänhetens pretensioner pa en vidstiiickt 

 och libcMal utlåning samt l)aid<utskottens maningar till f("»r- 

 sigfighet och siirskilda (Uriga vexlande anvisningai-. hade ban- 

 kens styrelse samt fiirvaltning helt sid<eit ingen lätt uppgift 

 att fullgöra. Det tillkom dem att beakta en mängd olikar- 

 tade och svart f<»renliga omstämligheter. l>ankens egen fördel 

 och s;ikei'het. ])i'0(;uc('nternas och (ifriga lansökandes IVu-del. 

 de enskilda bankernas och den kapitalsandande allmänhetens 

 fördel, några och dock. savidt möjligt, alla landsortsstäders 

 bästa. Produktionens stimuleiande genom låg ränta och 

 uppbesparande af bankens ressursei- till dåliga tider, ränte- 

 fotens m()jligaste utjämnamle under olika konjunkturer med 

 mera. . - .. 



