51 



Såsom S3'mptom på omfånget af atfärsuppsvinget i dess 

 helhet vid denna tid må här endast framhållas, att banker- 

 nas utlåning under åren 1887 — 1890 stegrades från 71.5 

 miljoner mark till lo7.o miljonei- mark. 



Redan under förra delen af år 1890 böljade i)enninge- 

 tillgången i bankerna, som nyss synts så outtömlig, blifva 

 knapp. Privatbankerna skyndade sig att höja utlåningsrän- 

 tan, hvilken de icke utan protester mot Finlands Banks pres- 

 sion hade faststält till ett exceptionelt lågt belopp. Något 

 senare höjdes depositionsräntan. Nylands Bank hade redan 

 länge betalat 4^/2 procent, i slutet af mars 1890 oftentlig- 

 giorde Vasa Bank och Kansallispankki samma räntesats, och 

 äfven Föreningsbanken, som ännu vid denna tid annonserade 

 högst o '2 procent, såg sig tvungen att innan årets slut ut- 

 lofva 4 '/2 procent. 



Tillbakahällen af den stegrade räntefoten i privatban- 

 kerna vände sig den svällande läneefterfrågan till Finlands 

 Bank. Då fann sig äfven denna föranlåten att den 17 mars 

 1890 h()ja sina räntesatsei- med ^j^ procent.' Med denna åt- 

 gärd afsågs likväl icke, säga bankfullmägtige, »att nedbringa 

 utlåningen, utan fastmer att Finlands Bank skulle försättas i 

 tillfälle att i likhet med de enskilda bankerna, tillgodogöra sig 

 de inträdda gynsammare affärskonjunkturerna och den deraf 

 betingade högre handelsvinsten». Detta här anförda motiv, 

 något enstaka i sin art uti bankfullmägtiges uttalanden vid 

 denna tid, framkallade en ogillande anmärkning af 1891 års 

 bankutskott. 



Den måttliga räntestegringen visade sig, såsom afsedt 

 var, icke stor nog att afhålla de lånsökande från Finlands 

 Bank. Utlåningen steg under årets förra hälft raskare än 

 någonsin. Vexel portfölj en ökades från 18.7 till 23.G miljoner 

 mark. hypotekslånen från 7.5 till 9.7 miljoner, do utostaondc 



