53 



p]iiielleiti(l bibehöll Finlands IJank sina jämförelsevis 

 låga räntesatser oförändrade, hvilken omständighet natur- 

 ligtvis äfven verkade fördröjande pä räntestegringen i privat- 

 bankerna. Först mot årets slut, den G oktober och 17 

 november skred banken till en successiv förhöjning af ränte- 

 satserna, h vilka ett år senare don 1 december 1S<)1 ytter- 

 mera ökades, så att de utgjorde 5 V2 och (> procent. 



Det var hög tid. När bankfuUmägtige mot slutet af år 

 1890 funno sig föranlåtna att genom stegrad ränta söka hämma 

 penningeefterfrågans tillväxt i Finlands Bank. skedde detta 

 icke i följd af några aflägsna farhågor f(>r fi-amtiden. utan 

 emedan bankens ressurser allaredan, i följd af den länge 

 fortsatta liberala räntepolitiken, befunnos vara otillräckliga 

 för ett trygt utsträckande af bankens utlåning. Samtidigt som 

 l)anken stegrade sina räntesatser, såg den sig föranlåten att 

 anhålla om främmande l)istånd. 



Ultimo oktober 1S1»0 hade sedelreserven nedgått till 

 7.5 miljoner mark. Fruktande för nödvändigheten att ski'ida 

 till en större indragning af krediter», sägo sig bankfuUmäg- 

 tige nödsakade att den 20 november anhålla hos stateii om 

 ett lån å ö miljoner mark till förstärkancU; af bankens sedel- 

 reserv, en anhållan som senaten redan en vecka senare skyn- 

 dade att bevilja. 



För tillfället hade sålunda ställningen lilitVit uj^phjelpt 

 genom statens mellankomst. 



Dock först under aren ISill — ISil.H begynte svårigheteina 

 liopa sig. Marknadskonjunkturerna försämrades ytterligare. 

 Ivxporten öfverhufvud vai- lidande. Sägegarne reducerade 

 produktion och utfVirsel. Missväxten i Kysslnnd föranledde 

 1892 års förbud för hafreexport. Tullkri.uct lS<i;', med 

 Tyskland. <>cli kiiraiitäiisatKiifdei' 1 fr.ljd ;if kolcrnfaiiin redu- 

 cerade samfärdseln vtterli^are. Missväxterna ls'.il ..ch ]><\)2 



