54 



drelVo stora kapital ur landet för spanmålsuppköp. År 1889 

 hade importerats spanmål för 21, 1890 för 22 miljoner mark: 

 1891 steg importvärdet till 28, 1892 till 48, 1893 till :59 

 miljoner mark. 



Ultinio juni 1892 konstaterade Finlands Banks direk- 

 tion, att bankens metalliska valuta under senaste årsperiod 

 hade nedgått med mera än 7 miljoner mark. Ett motsva- 

 rande tryck på sedelreserven hade visserligen icke inträffat 

 förnämligast, emedan, såsom det i fullmägtiges berättelse nå- 

 got eufemistiskt heter, direktionen under samma tid »kunnat 

 minska de inhemska placeringarna» med inemot fyra miljo- 

 ner mark. 



Allarmerade af ntsigten att det starka inströmmandet 

 af bankens sedlai- kunde ha till följd en ytterligare minsk- 

 ning af bankens metalliska tillgångar och befarande, att en 

 betydligare inskränkning af l)ankens länerörelse kunnat liafva 

 till påföljd, »att såväl handel som näringai' skulle hämmas 

 och många personor derigenom beröfvas sin utkomst», ansägo 

 bankfullmäktige i likhet med direktionen, att en större 

 indragning af bankens fordringar hos allmänheten då icke 

 borde komma i fråga, och beslöto fullmägtige i anledning 

 derat hemställa om ui)])tagande af ett kreditiv i utlandet å 

 tio miljoner mark till tien metalliska valutans förstärkande. 



Detta kreditivlån, som i följd af dåvarande politiska 

 förhållanden och dyrhet å penningemarknaden, endast med 

 svårighet och till jämförelsevis ofördelaktiga vilkor ])å sär- 

 skilda häll och i smärre poster kunde uppnegocieras, kontra- 

 herades under loppet af oktober år 1892. 



Änskönt nu l)ankens ressurser genom krcditivlånet 

 vunnit en l)etydlig förstärkning, ansåg direktionen likvid för- 

 sigtigheten bjuda att icke använda dessa medel i någon större 

 mån i den inhemska utlåningen. I skrifvelse till l>ankfull- 



