58 



små. hvilkas vinst under inflytande af den långvariga depres- 

 sionen på marknaden gått nedåt, och hvilka hos oss mindre 

 än i de flesta andra länder kunnat åt sig utverka nya tvif- 

 velaktiga förnioner af en protektionistisk lagstiftning. 



Kapitalisterna sågo inkomsten från sina i bankerna 

 jilacerade penningar tryckas ner frän 4 ' '2 till 3 ^'2 procent, 

 och i)å den privata lånemarknaden inträffade ett analogt 

 nedåtgående. Visserligen erbjöd den exceptionelt höga depo- 

 sitionsräntan å ö procent under åren 1891 — 1894 äfvensom 

 i'äntofotens stegring i öfrigt en kompensation. Men bland 

 kapitalisterna funnos äfven de, som derförinnan lockats 

 att nedlägga penningar i osäkra eller föga renderande före- 

 tag. I hvarje fall sågo de sina inkomster undergå starka 

 och oberäknehga förändringar, livilkn icke kunde undgå att 

 medföra mer eller mindr(> kiinnliaia lulilmingar i deras 

 ekonomi. 



Ännu ofördelaktigare gestaltade sig understödspolitikens 

 resultat för Finlands IJank sjclf. 



Den ledande ställning, som banken för en tid innehaft 

 l)å i)enningeniarknaden. och efter hvilken den fikade, hade äter 

 gått förlorad. P^inlands lianks betydelse sjönk under krisen. 

 ])rivatbankei'nas steg. De dominerade räntefoten. Det för- 

 ti'oende. som affärsverlden satt till liaid<ens bispringande för- 

 måga, h(k under krisåren en svår stöt. 



Den ökade vinst, som bankens till en början starkt 

 stegrade utlåning kunnat föi'skatla at densaninia. reducerades af 

 den lågt tilltagna räntefoten. Räntor och i)rovisioner å ban- 

 kens båda upptagna lån åstadkom mo äfven deri ett afdrag. 

 Följde så betydande förluster på bankens kunder, hvarom 

 öfverförin garna på osäkra fordringars i-äkning torde gifva en 

 föi-eställnins. Under åren 1888 — 1S91 hade dessa i årligt 



