60 



Nya banker och kreditinstitut, delvis förrättande nya funk- 

 tioner, ha tillkommit. Bankkapitalen ha mägtigt tillväxt. 

 Depositionerna fördubblats. 



Stäld inför denna storartade expansion af det privata 

 bankväsendet, har Hnlands Bank, om den sä ville eller ej^ 

 måst nöja sig med en relativt mera inskränkt och mindre 

 .•iml)iti(">s roll än förut. \'ida mindre än förr har den kunnat 

 tänka på att intaga' en dominerande •ställning ä penninge- 

 marknaden samt reglei-a kreditens pris. 



\'isserligen gick banken nu som alltid efter afslutandet 

 af en kris i spetsen för räntenedsättningen. En första åtgärd 

 "i denna liktning vidtogs af l^ankfullmägtige den 1 december 

 1S<);5. ^'iKserligen nedtryckte bankfullmägtige efter en serie 

 smärre ränteminskningar, den 3 oktober l^Oö diskontot till 

 resp. 4, 4 ^/j och 5 samt låneräntan till 4 och 4 V'2 procent, 

 hvarigenom, såsom par gånger förut, lägsta diskont- samt 

 hineräntan i Finlands Bank ej kom att öfvei-stiga de privata 

 bankernas upplåningsränta. Men de enskilda bankerna funno 

 sig icke, såsom fallet var vid läntenedsättningen i december 

 ar ISSn. föranlåtna att följa Finlands Banks föredöme. \'id 

 denna tid steg Finlands Banks utlåning, trots den stagnation 

 som deri länge vaiit rådande, ännu till inemot ^50 procent 

 af bankeiiias hela utlåning: nu deremot till blott 18 procent. 

 Enda följden af räntenedsättningen i Finlands Bank var en 

 temporär stegring af bankens utlåning, hvarpå bankfullmäg- 

 tige redan den 2(> oktober ISIX! åter läto en generel förhöj- 

 ning af räntesatserna inträda med ' 2 procent. 



Om vi frånse frän dessa, som det vill synas svårt und- 

 vikliga försök hos Finlands Bank att fresta liuru lågt ban- 

 kens räntefot kan nedtryckas, utan att åstadkomma kalami- 

 teter, synes bankens ntlåningsi)olitik besjälats af stor försig- 

 tigliet. såsom ju äfven efter de två föregående pröfvande kriserna,. 



