Cl 



den pä 60- och den på 7U-talet, varit fallet. Till en sådan 

 försigtighet manade äfven IJ^UT års bankntskott. Ingenting 

 i dess betänkanden ger en antydan om bankens socialpoli- 

 tiska och understödjande mission. Då under loppet af år 

 1899 penningeknapphet gjorde sig gällande pä marknaden 

 och bankens metalliska valuta minskades, stegrades bankens 

 räntesatser successivt, och faststäldes den 2H oktober sa 

 diskontot som låne- och kreditivräntan till (5 och (i ^ 2 pi"0- 

 cent. livilka] äro de högsta räntesatser som Finlands Bank 

 noterat, sedan den öfvertogs af ständerna. Finlands Iknk 

 har tagit en jämförelsevis ringa del i den nu pågående expan- 

 .sionen af bankernas utlåning. 



Ar 1895. då bankens utlåning pa 9( »-talet var lägst, steg 

 den — de primitiva länen frånräknade — till 3 1,349 ,00(» mark. 

 I oktober år 1899 nådde den 50,778,0(X) mark. Tillväxten 

 utgör 62 procent, under det att den inhemska utlåningen 

 under samma tid i de enskilda bankerna tillsammantaget 

 ökades med 109 ])rocent. 



Äfven ofvannämda stegring i Finlands IJanks lånerö- 

 relse beror Ijlott till en del jiå den direkta utlåningen åt 

 affärs verlden. utan har i betydande mån sin grund i redi- 

 skontering samt belåning af i)rivatl)ankernas obUgationei". 

 De i Finlands Bank lediskonterade vexlarna stego i oktober 

 1899 till ett belopp af 4,902,fXK) mark. 



Utgör denna försigtiga jiolitik. som Finlands Bank un- 

 der senaste tiderna inslagit, ett förebud deitill, att banken 

 <lefinitivt ernår öfvergifva den socialpolitiska mission den jiii 

 80-talet stälde för sig att utöfva" tryck på räntan, undei- 

 stödja affärsvei'lden och på så sätt spela dess fih-syn samt 

 att den för framtiden, vid fullgörande af de säregna funk- 

 tioner, hvartill dess organisation soiu landefs enda sedelut- 



