68 



I (le enskilda bankerna ha deremot länen absolnt taget 

 mägtigt tillväxt säiskildt under senaste decennium. De be- 

 löpte sig 1862- 1S6<) till 0,450.000 mark. 1870—1879 till 

 9,619,000 mark, 1880-1889 till 14,414.000 mark samt 1890— 

 1898 till 45,476.000 mark årligen, utgcirande respektive 40.29, 

 o3.30, 29.52 och 29.23 procent af hela utläningsbeloppet. Här- 

 vid hör dock märkas, att posten »inrikeskorrespondenter», 

 som under föregående decennier spelat en jämförelsevis ©be- 

 tydande roll i privatbankernas liilanser, under den senaste 

 tidrymden upptog 9.98 procent af sagda bankers inhemska 

 utlåning. 



Ilufvudorsaken till att do laga läntesatserna i Fin- 

 lands Bank i regeln icke fTiniiatt utöfva samma dragnings- 

 kraft på de af hvpotek garanterade skuldsedlarna som pä 

 vexlarna, torde förnämligast stå att sökas i de, i förhållande 

 till livad; fallet torde vara vid privatbankerna, relativt låga 

 maximibelåningsvärden, hvilka Finlands Bank plägat fast- 

 ställa för de flesta slag af panter. Ihogkommas bör äfven 

 att] den direkta fastighetsbeläningen, som i privatbankerna 

 är af stor och växande betydenhet, i statsbanken upplnh-t vid 

 medlet af 70-talet. 



Ehuruväl hypotekslänerörelsen, tagen i sin helhet, i Fin- 

 lands Bank ])å 189()-talet spelade en betydligt mindre roll 

 än tillförcne, så i förhållande till bankens utlåningsverksamhet 

 öfverhufvud. som i förhållande till samtliga bankers lond:)ard- 

 och inteckningskredit, så gäller detta likväl icke om hvarje 

 särskild art af lån mot hypotek som banken bedrifver. 



Obligationer torde öfverhufvud i Finlands Bank belånas 

 ungefär lika högt i fr)rhållande till sitt effektiva värde som 

 i privatbankerna. Finlands Bank spelar pä detta låneom- 

 råde en lika stor och' dominerande roll i förhållande till 

 öfriga banker som förut, trots dessas enormt ökade res- 



